CSÍPŐSZÚNYOG KUTATÁS A
BALATON TÉRSÉGÉBEN (2005)

A balatoni
csípőszúnyog lárvatenyésző-helyek
térképezésének eredményei

Témafelelős:

Dr. Sáringer Gyula

professzor emeritus,

a MTA rendes tagja

Pannónia Szakértői
és Tanácsadói Koordinációs Központ Kft.

8360 Keszthely, Vak Bottyán u. 37.

Munkatársak:

Dr. Tóth
Sándor

ny. múzem-igazgató

8420 Zirc, Széchenyi u. 2.

Kenyeres Zoltán

biológus, PhD hallgató

8300 Tapolca, Deák F. u. 7.

Bauer Norbert

biológus, PhD hallgató

8420 Zirc, Egry J. u. 8.

Sáringer Tamás

növényvédelmi és
agrokémiai szakmérnök

8360 Keszthely, Vak Bottyán u. 37.

<<VISSZA A
FŐOLDALRA>>

Keszthely, 2005

Tartalom

1. Bevezetés. 3

2. Anyag és módszer 5

2.1. A csípőszúnyogok
biológiája. 5

2.2. A csípőszúnyogok
mintavételezése. 6

2.3. A tenyészőhelyek
térképezése. 6

3. Eredmények. 7

3.1. 2005-ben a Balaton térségében
gyűjtött csípőszúnyog fajok. 15

3.2. A Balaton-medence legjellemzőbb fajainak
rövid bemutatása. 16

3.2.1.
Gyötrő szúnyog (Aedes vexans Meigen, 1830) 17

3.2.2.
Balatoni szúnyog (Ochlerotatus
annulipes
Meigen, 1830) 17

3.2.3.
Foltos szúnyog (Culex modestus Ficalbi, 1890) 17

3.2.4.
Mocsári szúnyog (Coquillettidia
richiardii
Ficalbi, 1889) 17

3.2.5.
Dalos szúnyog (Culex pipiens Linnaeus, 1758) 18

3.2.6.
Gyűrűs szúnyog (Culiseta annulata Schrank, 1776) 19

4. Értékelés. 19

5. Irodalom.. 21

6. Mellékletek. 25

VISSZA

1. Bevezetés

A Balaton térség
csípőszúnyog-faunájának (Diptera: Culicidae) a
folytonosságot szem előtt tartó alapkutatása – jelen
munka témafelelősének és kutatásvezetőjének
rendszeres részvételével, a lehetőségek
és a téma finaszírozójának
állandó változásával – 1973 óta
folyik. A vizsgálatok egyaránt kiterjednek az egyes fajok,
illetve együttesek lárva- és imágó
stádiumának kvantitatív és kvalitatív
vizsgálatára, a tenyészőhelyek állapotának,
a bennük aktuálisan jelen lévő
lárva-együttesek minőségi és mennyiségi
jellemzőinek felmérésére. Az említett
időszakban – részben a csípőszúnyog-gyérítések
hatásvizsgálatához kapcsolódóan – az imágó-sűrűségére
vonatkozóan gyűjtött jelentős adatmennyiség fontos
visszajelzésként segíti a
lárva-tenyészőhelyek mind pontosabb
feltárását célzó munkát.

Általános jelenség,
hogy a csípőszúnyoglárvák fejlődési
üteme, a tenyészőhelyek vertikális és
horizontális mérete, vízminősége,
növényzete (nagymértékben a
csapadékviszonyoktól függően) évről
évre, ill. az adott éven belül jelentős
mértékben változik. Ebből adódóan a
téma folyamatos, monitoring jellegű kutatást igényel,
a tenyészőhelyek rendszeres felkeresésével, a rendelkezésre
álló adatbázisok folyamatos
aktualizálásával. Jelentésünk e permanens
munka 2005. évi eredményeit és tapasztalatait mutatja be.

A
Balaton térségében folytatott
csípőszúnyog-kutatás célkitűzései

(1)
A tó csípőszúnyog-faunájának
minőségi és mennyiségi vizsgálata.

(2)
Az ismert
csípőszúnyog-tenyészőhelyek aktuális
állapotának rendszeres, monitoring-jellegű
mintavételezése, azok éves dinamikájának
feltárása.

(3)
Standard mintavételi pontokon a
csípőszúnyog-sűrűség rendszeres nyomon
követése (kora tavasztól őszig).

(4)
A jelentősebb szúnyogártalmat
okozó fajok populáció-dinamikájának,
élőhely-igényeinek részletes vizsgálata.

(5)
A biológiai védekezés szélesebb
körű elterjesztésének megalapozása
céljából a gyérítésbe
bevonható lárvatenyésző-helyek felderítése,
térképezése.

A legfontosabb balatoni csípőszúnyog-tenyészőhelyek
földrajzi helyzete, mérete, jelentősége –
vázlatszerűen – 1996 és 2003 közötti
időszakban, több mint 650 potenciális, ill. aktuális
tenyészőhely felmérésével került
leírásra. Az I.
melléklet – azok jelentőségétől
függetlenül –, e nyilvántartás jegyzékét
tartalmazza. A listában a tenyészőhelyek
településenkénti csoportosításban szerepelnek.

2004-ben megkezdtük, majd 2005-ben
folytattuk – a további, korábban nem mintavételezett
tenyészőhelyek felkutatásával párhuzamosan
– az ismert tenyészőhelyek adatlapjainak
pontosítását, az adatok térinformatikai
feldolgozását.

A
2005. év vizsgálati eredményeit meghatározó időjárási
tényezők

Az 1999 és 2003 közötti aszályos
éveket követően 2004-ben már a csapadékosabb
tavaszi, kora nyári időszaknak köszönhetően bizonyos
tenyészőhely-típusok kiterjedése és
száma jelentősen megnőtt a vizsgált területen,
ill. a Balaton vízszintjének kisebb mértékű
emelkedése következett be. Ez a vízszintemelkedés azonban
a parti zónában még nem növelte jelentősebb
mértékben a tenyészőhelyek területét. 2005-ben
nemcsak folytatódott ez előző évben már
jellemző csapadékos időjárás, de a nyár
folyamán az előző évinél is jóval
több csapadék hullott. 2004 és 2005 nyári
időszakának csapadékviszonyait egy mérőponton (Tapolca, Kamocsa-telep, Gyulakeszi u. 2.)
végzett saját adatgyűjtéssel mutatjuk be (I. ábra).

I. ábra: A 2004
és 2005 nyarán mért csapadékadatok
összehasonlítása

A fenti csapadéktöbbletnek
– illetve az előző évből adódóan
többnyire magas talajvízszintnek –
köszönhetően számos, több éve száraz
csípőszúnyog tenyészőhely
aktivizálódott a tó tágabb
környezetében, ill. a Balaton parti tenyészőhelyek (parti
nádasok külső szegélye, magassásos,
zsombékos területek, mocsárrétek és
degradált származékaik) közül ugyancsak
számos víz alá került. A
csípőszúnyog peték hibernációs
képességeit ismerve mindez a korábban lerakott, de
életképes állapotban maradt peték
aktivizálódását is előrevetítette. A
Balaton környékén 2005-ben többször
jelentkező csípőszúnyog-gradációk
kialakulásához a fenti tényezők mellett hozzájárult,
hogy a csapadékos időszakokat általában
hosszabb-rövidebb száraz-meleg időszak követte, mely a
tenyészőhelyeken a
csípőszúnyog-lárvák számára
előnyös oxigén-szegény körülmények
kialakulását, a lárvák viszonylag gyors
kifejlődését eredményezte.

A késő nyári gradációkat
okozó egyedek peterakása, ill. a feltehetően télre is
visszamaradó csapadék-vizek jelenléte alapján
újabb jelentős szúnyog-sűrűségek
jósolhatók 2006. év tavaszára. További
tény, hogy a hosszú ideje (akár 7–8 éve)
kiszáradt állapotban lévő tenyészőhelyek
nagy területeken való újbóli víz alá
kerülése, bizonyos hatásoknak nem a következő
évi, hanem elhúzódó megjelenését
okozza.

A tenyészőhelyek
felülvizsgálatának és újratérképezésének
keretében 2005-ben 209 kiemelten fontos csípőszúnyog
lárva-tenyészőhelyet kerestünk fel a Balaton
térségében. Ezek a mintavételek
jórészt a korábban felmért tenyészőhelyek
aktuális állapotának rögzítését jelentették,
de részben a csapadékosabb időjárás,
részben a tenyészőhelyek általánosan
jellemző folyamatos megjelenése miatt, számos új
tenyészőhellyel bővült nyilvántartásunk.
Kutatási jelentésünk eredményei a teljes
vizsgálati anyag áttekintésére épülnek,
a mellékletében a Balatonszepezd–Keszthely partszakasz
tenyészőhely-nyílvántartó lapjait
szerepeltetjük.

2. Anyag
és módszer

Munkánk során a
korábbi években sok területen jól bevált
módszereket alkalmaztuk. A szúnyogkutatás alapvető
módszerét továbbra is a
lárvatenyésző-helyek felkutatása,
térképezése, folyamatos figyelemmel
kísérése, a bennük fejlődő
lárva-együttesek mennyiségi és minőségi
vizsgálata jelenti. Mivel a lárvák és bábok
gyűjtése és nevelése nélkül nem kaphatunk
teljes képet egy terület csípőszúnyog
faunájáról, munkánk során rendszeresen
neveltük laboratóriumban a terepről élő
állapotban behozott lárvákat és bábokat.

2.1. A
csípőszúnyogok biológiája

A
csípőszúnyogok (Culicidae) 48 hazai faja közül a
csípés közben gyűjtött anyagok 90–95 %-át
5–6 faj egyedei teszik ki. A csípőszúnyogok
populációi igénylik a tenyészőhelyek
rendszeres kiszáradását és újbóli
víz alá kerülését. Lárváik a
víz oldott oxigén tartalmának
csökkenésével jelennek meg, ez ugyanis a
táplálékként szolgáló
baktériumok felszaporodásával jár együtt. A
lárvák fejlődési ideje fajonként
változó. Az embert leginkább háborgató fajok
fejlődési ideje – a vízhőmérséklettől
függően – 1–3 hét. Az imágók
életideje néhány órától
nagyjából hat-nyolc hétig terjed. Egy nőstény
általában 50–500 petét rak, a peték
akár hét évnyi hibernáció után is
életképesek maradnak. Egy hektár ideális
tenyészőhelyen 10–12 millió egyed fejlődhet,
– időjárástól függő –
vándorlásuk igazoltan több tíz kilométert is
meghaladó lehet.

2.2. A
csípőszúnyogok mintavételezése

Imágók
gyűjtése

A szúnyogszippantó
cső alkalmazása mellett, – a faunakutatás
érdekeit szem előtt tartva – a repülő rovarok
megfogására általánosan használt, de a
legyek gyűjtéséhez kissé átalakított
lepkehálóval való munkát is minden mintavételi
területen előnyben részesítettük. Néhány
mintavételi területen – tesztelés
céljából – imágógyűjtésre
használtuk a bevezetés alatt álló
„Szúnyogfaló” nevű berendezést.

A tojások gyűjtése

A gyakorlati munkában, 2005-ben is
elsősorban az embert csak ritkán csípő dalos
szúnyog (Culex pipiens)
szemmel is érzékelhető tojáscsomóinak
gyűjtésére került sor.

A lárvák gyűjtése

A
csípőszúnyog lárvagyűjtés eszköze a
sűrű szövésű molnárszita-szövetből
készült, kb. 20 cm átmérőjű merítőháló.
A hálóba került lárvákat élő
állapotban világos színű, a tenyészőhely
vizét tartalmazó gyűjtőedénybe tesszük,
melyen a mintavételi hely kódját feltüntetjük.
Az anyagot laboratóriumi körülmények között
dolgozzuk fel. Az élő lárvák közül,
főleg a fiatalabbakat, valamint a bábokat, a lehetséges mértékig
laboratóriumban kineveljük és imágóként
határozzuk meg. Ez elsősorban a foltos maláriaszúnyog
(Anopheles maculipennis)
fajcsoporthoz tartozó lárvák és bábok
esetében indokolt.

A bábok gyűjtése

A lárvák
gyűjtéséhez hasonlóan történik. Mivel
azonban a csípőszúnyogok bábját, az esetek
nagyobb részében, jelenlegi ismereteink szerint nem lehet faj
szintig meghatározni, a legtöbb esetben szükség van az
imágó kinevelésére. A bábok nevelése
általában együtt történt a
lárvákkal.

2.3. A
tenyészőhelyek térképezése

A tenyészőhelyek nyilvántartási
sorszáma – időrendi sorrendben – 2004
elejétől indítva folyamatos (az adott éven
belüli sorszámot az adatlapokon zárójelben
tüntetjük fel).

A felmérés során minden
tenyészőhely esetében a helyszínen GPS
segítségével meghatározzuk a
tenyészőhely földrajzi koordinátáit,
rögzítjük a tenyészőhelyül
szolgáló víz pH-értékét,
hőmérsékletét, szennyezettségét,
mélységét,
átlátszóságát, jellegét
(állandó, vagy időszakos) a megnevezhető
növénytársulást, ill. rögzítjük a tenyészőhelyen
legjellemzőbb vízi, vízparti, mocsári,
mocsárréti növényfajokat. A tenyészőhely
növényzetének felvételezése
tájékoztat a mintavételi pont közvetlen
környékének élőhelyeiről,
növénytársulásairól, ezáltal:

–
annak természetességi állapotáról
(fajgazdagság, szerkezeti változatosság,
mozaikosság/egyveretűség, fajösszetételben a
gyom és invazív gyom fajok jelenlétén
keresztül, a fotóval együtt a bolygatottság
mértékéről, jellegéről),

–
az egyes indikátor fajok által segítséget
nyújt a víztípus
kategorizálásánál,

–
segíti a pont újbóli
felkeresését, azonosítását,

–
jelentős
vegetációváltozás (vízviszonyok
változása, bolygatás stb.) esetén a
változás irányáról,
mértékéről helyes véleményalkotást
tesz lehetővé,

–
közvetett kapcsolatok által
összefüggésbe hozható egyes
csípőszúnyog-együttes típusokkal.

A terepi adatrögzítés
során a lehetséges pontossággal meghatározzuk a
tenyészőhely víztípusát. A fenti
módszerekkel elvégezzük a csípőszúnyog
lárvák és imágók
begyűjtését, a minták címkézését
és szükség esetén konzerválását.
Egy mintavétellel általában 1 liter
tenyészővíz kerül vizsgálatra, így ez az
eredmény egyben a lárvasűrűséget is
meghatározza (lárvaszám/liter). Minden esetben
dokumentációs céllal fotót
készítünk a mintavételi helyszínről.

Az adatok feldolgozása során a
GPS koordináták és a terepi feljegyzések
alapján megállapítjuk a tenyészőhely mely
településhez tartozik, illetve, hogy milyen földrajzi
névvel illethető. Megállapítjuk a mintavételi
hely UTM (Universal Transverse Mercator =
Általános Mercator Vetület) kódját 2,5 ×
2,5 km-es négyzetek szerinti bontásban (Miskolczi et al. 1997, Tóth
1987), digitális térképek
segítségével megállapítjuk a
tenyészőhelyek méretetét, a mintavétel
helyét térinformatikai program segítségével
digitalizáljuk. 1 : 25 000 méretarányú
térképen ábrázoljuk a mintavételi helyet.

A fenti adatok összegzésével
összeállítjuk a tenyésző-hely
nyilvántartó lapot.

Az egyes tenyészőhelyek
ismételt felvételezésének fontosságát
példázzák, az akár csak néhány
hét különbséggel azonos helyen felvett minták
számottevő különbségei. A
Tapolcai-medencében a Patacsi-rét Eger-patak közeli részein
2005.08.17-én kis méretű, lárvamentes csapadékvizes
pocsolyák kerültek feljegyzésre, az augusztus 20-a
utáni csapadékos peridóus idején az Eger-patak
kiöntése által a rét nagy része víz
alá került. 2005.08.28-án már magas
lárvasűrűség volt tapasztalható a jelentős
méretű tenyészőhelyen, ami jelentős részben
okozója volt a környék településein szeptember
elején tapasztalható rendkívül magas csípőszúnyog-sűrűségnek.

Tapasztalataink szerint a tenyészőhelyek
csípőszúnyog-együtteseinek éves
dinamikájában bizonyos szabályszerűségek
figyelhetők meg. Olyan tenyészőhelyeken például,
ahol aktuálisan a dalos szúnyog (Culex pipiens) lárvái nagy tömegben vannak jelen,
az embert zaklató fajok már korábban kikeltek, a
tenyészőhely feltehetően része a
csípőszúnyog ártalmat okozó
élőhely-hálózatnak [kivéve, ha utóbbiak
fejlődésére alkalmatlan technotelmákban (pl.
csónak, esővízgyűjtő edény stb.)
tapasztaljuk a dalos szúnyog nagy egyedszámú
jelenlétét].

A
csípőszúnyogok imágói (főleg a
nőstények), a fejlődési helyüktől gyakran
nagyobb távolságra, olykor akár több km-re is
elvándorolnak. Ezért a Balaton esetében is indokolt az úgynevezett
háttérterületek, (pl. a déli parti berkek, a
Tapolcai-medence mély fekvésű mocsár- és
láprétjei) faunájának kutatása.

A fentiek
alapján egyértelmű, hogy a biológiai
védekezés részarányának növelése
érdekében, külön kell választani a
csípőszúnyog-tenyészőhely
térképezést, mint alapkutatási feladatot, illetve a
számos feltárt, egymástól sokszor erősen
izolált tenyészőhely rendszeres (nagyjából heti
gyakoriságú) felkeresésével kapcsolatos
feladatokat. Utóbbi a védekezés pontos helyének
és időpontjának meghatározása
céljából elengedhetetlen, azonban
megvalósítása az e feladattal napi rendszerességgel
foglalkozó, főállású, a témában
jártas biológus szakember alkalmazását teszi
szükségessé.

3. Eredmények

A Balaton térségében
2005-ben folytatott csípőszúnyog-tenyészőhely
térképezés során 209 mintavételi helyet
kerestünk fel. E mintavételekkel reprezentált
csípőszúnyog tenyészőhelyek becsült
területe 754,19 ha. A felvételezett tenyészőhelyek
kódját, elhelyezkedését és a
tenyészőhely becsült méretét települések
szerinti bontásban, az I.
táblázat mutatja.

I.
táblázat: A 2005-ben felvételezett
tenyészőhelyek kódja, neve, víztípusa
és a tenyészőhely becsült mérete,
települések szerinti bontásban. [1110:
Litoriprofundális típusú sekélytó; 1330:
Kistó típusú tározó; 1350: Kistó
típusú egyéb mesterséges
állóvíz; 1610: Mocsár típusú
természetes állóvíz; 1620: Mocsár
típusú mesterséges állóvíz; 1712:
Tömpöly típusú mesterséges kisvíz; 1722:
Csapadékvizes pocsolya; 1755: Technotelma; 2330: Ér; 2340:
Mesterséges kisvízfolyás]

Sorszám

Település

Mintaterület
neve

VT

kód

Terület

(ha)

00163 (2005/081)

Ábrahámhegy

Balaton parti zóna

1110

7,00

00164 (2005/082)

Ábrahámhegy

Árok a 71-es úttól D-re

2340

0,01

00165 (2005/083)

Ábrahámhegy

Burnót-patak kiöntés a
Torok-nádasnál

1610

0,05

00166 (2005/084)

Ábrahámhegy

A tótól független mocsár
jellegű élőhely a Balaton partján

1610

0,50

00223 (2005/142)

Alsóörs

A Riviera Kemping mellett
magassásos-füzes, fehér nyáras

1610

0,01

00224 (2005/143)

Alsóörs

A 71-es útra merőleges árok

2340

0,10

00225 (2005/144)

Alsóörs

71-es úttal párhuzamos árok

2340

0,10

00226 (2005/145)

Alsóörs

Veszprémi Elektromos HE
csónakkikötője

1110

7,00

00227 (2005/146)

Alsóörs

Csónak aVeszprémi Elektromos HE
csónakkikötőjében

1755

0,00

00228 (2005/147)

Alsóörs

Árok az Elektromos HE csónakkikötőjének
bejárója közelében

2340

0,01

00098 (2005/016)

Badacsonytomaj

Kerek-sziget

1722

0,01

00151 (2005/069)

Badacsonytomaj

Égeres a volt VITUKI telep
közelében

1610

9,00

00152 (2005/070)

Badacsonytomaj

Balaton a Badacsonytomaji-öbölnél

1110

8,00

00153 (2005/071)

Badacsonytomaj

Zagytározó kazetta a
Badacsonytomaji-öbölnél

1620

0,20

00154 (2005/072)

Badacsonytomaj

Égeres a Balaton parti
zónájában

1610

8,00

00155 (2005/073)

Badacsonytomaj

Balaton parti zóna

1110

8,00

00156 (2005/074)

Badacsonytomaj

Nádas-tó

1330

0,50

00157 (2005/075)

Badacsonytomaj

Mélyedés a 71-es úttól
D-re, a Kerek-szigeten

1610

5,00

00158 (2005/076)

Badacsonytomaj

Előző egy másik szakasza

1610

5,00

00159 (2005/077)

Badacsonytomaj

Árok a 71-es úttól D-re, a
Kerek-szigeten

2340

0,20

00160 (2005/078)

Badacsonytomaj

Mocsár a 71-es úttól
É-ra, a Kerek-szigeten

1610

2,00

00161 (2005/079)

Badacsonytomaj

Kis vízállás nádasban,
csónakkikötő mellett (Badacsonyörs)

1610

0,10

00162 (2005/080)

Badacsonytomaj

A Balaton sekély parti zónája a
csónakkikötő mellett (Badacsonyörs)

1110

0,10

00206 (2005/125)

Badacsonytomaj

Belterület a Mol-kúttól és
a 71-es úttól ÉNY-ra

1722

0,01

00249 (2005/168)

Badacsonytomaj

Vasút melletti árok, belterület a
Mol-kúttól és a 71-es úttól ÉNY-ra

1722

0,01

00250 (2005/169)

Badacsonytomaj

Vízállás a 71-es út
és a vasúti töltés között a Kempinggel
szemben

1722

0,50

00091 (2005/009)

Badacsonytördemic

Badacsonylábdihegy, Strand

1110

6,80

00093 (2005/011)

Badacsonytördemic

Lábdi-rétek

1610

2,60

00099 (2005/017)

Badacsonytördemic

Lábdi-rétek

1610

2,60

00148 (2005/066)

Badacsonytördemic

Árok a Strandtól Ny-ra

2340

0,05

00149 (2005/067)

Badacsonytördemic

Vízállás füzes alatt a
Strandtól Ny-ra, az előző mintaterülettől D-re

1610

3,00

00150 (2005/068)

Badacsonytördemic

Csapatpihenő melletti árok

1712

0,01

00244 (2005/163)

Badacsonytördemic

Patacsi-rét, Eger-patak kiöntése

1722

20,00

00248 (2005/167)

Badacsonytördemic

Lábdi-rétek

1610

2,60

00176 (2005/094)

Balatonakali

Balaton a Holiday Kempingnél

1110

9,00

00177 (2005/095)

Balatonakali

Balaton

1110

9,00

00260 (2005/179)

Balatonakarattya

Balaton parti zóna

1110

0,001

00261 (2005/180)

Balatonakarattya

Strand mellett

1722

0,10

00262 (2005/181)

Balatonakarattya

Fehér-parti-berek
I.

1610

1,50

00263 (2005/182)

Balatonakarattya

Fehér-parti-berek
II.

1610

1,50

00264 (2005/183)

Balatonakarattya

Fehér-parti-berek
III.

1610

2,00

00265 (2005/184)

Balatonakarattya

Fehér-parti-berek
IV.

1610

2,00

00266 (2005/185)

Balatonakarattya

DRVV
szennyvíztisztító telep mellett

1610

0,50

00267 (2005/186)

Balatonakarattya

Balaton parti zóna
a Csittény-hegy alatt

1711

0,00

00268 (2005/187)

Balatonakarattya

Balaton parti zóna
Csittény-hegy alatt

1610

0,50

00229 (2005/148)

Balatonalmádi

Árok a Balaton part közelében a
Krisztina vendégház mellett

2340

0,01

00230 (2005/149)

Balatonalmádi

Előzőtől független árok,
közelebb a Balaton parthoz

2340

0,01

00231 (2005/150)

Balatonalmádi

Kócsag utcai vízállás

1610

0,01

00232 (2005/151)

Balatonalmádi

Kis pocsolya az előző
közelében, a Balaton felé vezető úton

1722

0,00

00233 (2005/152)

Balatonalmádi

Nádas az előzők
közelében

1610

0,01

00234 (2005/153)

Balatonalmádi

Határ-árok

1610

0,01

00235 (2005/154)

Balatonalmádi

Balaton part, Káptalanfürednél

1110

6,00

00236 (2005/155)

Balatonalmádi

Árok a vasúti sínpálya
mellett

1610

0,01

00237 (2005/156)

Balatonalmádi

Árok a vasúti sínpálya
és a 71-es út között

2340

0,10

00238 (2005/157)

Balatonalmádi

Budatavai-égeres a vasút mellett

1620

0,30

00239 (2005/158)

Balatonalmádi

Ülepítő a Séd
betorkollásánál (Vörösberény)

1610

0,10

00240 (2005/159)

Balatonalmádi

Séd betorkolásánál
(Vörösberény)

1610

0,10

00122 (2005/040)

Balatonederics

Árok a Nádasmező alatt, a
gáttól D-re

2340

0,10

00123 (2005/041)

Balatonederics

Edericsi-patak

2340

3,00

00124 (2005/042)

Balatonederics

Nádas-mező széle

1610

0,50

00125 (2005/043)

Balatonederics

Alsó-Bozót ÉNy-i széle

1610

0,20

00126 (2005/044)

Balatonederics

Ederics-patak kiöntése az
Alsó-Bozót területén

1610

0,10

00127 (2005/045)

Balatonederics

Ederics-patak alsóbb szakasza az
Alsó-Bozót területén

1610

0,20

00128 (2005/046)

Balatonederics

Vízállás az Ederics-patak
közelében az Alsó-Bozót területén

1610

0,01

00129 (2005/047)

Balatonederics

Ederics-patak a 00128 közelében

2340

0,10

00130 (2005/048)

Balatonederics

Vízállás füzesben az
Alsó-Bozót területén

1610

2,50

00131 (2005/049)

Balatonederics

Vízállás füzesben az
Alsó-Bozót területén

1610

20,00

00132 (2005/050)

Balatonederics

Vízállás füzesben, az
előzőtől kissé K-re

1610

20,00

00133 (2005/051)

Balatonederics

A 71-es főúttal párhuzamos
csatorna az Alsó-Bozót területén

2340

0,50

00134 (2005/052)

Balatonederics

A 71-es főútra merőleges csatorna a
Felső-Bozót területén

2340

0,20

00135 (2005/053)

Balatonederics

Lesencei Nádasmező DK-i széle, a
71-es főút közelében

1610

0,50

00136 (2005/054)

Balatonederics

Lesence-patak

2340

0,30

00245 (2005/164)

Balatonederics

Alsó-Bozót

1610

25,00

00269 (2005/188)

Balatonederics

Balaton parti zóna

1110

4,00

00270 (2005/189)

Balatonederics

Vasút mellett az
előző közelében

1620

0,20

00271 (2005/190)

Balatonederics

Elhagyott csónak az
Edericsi HE kikötőjében

1755

0,001

00272 (2005/191)

Balatonederics

Balaton parti zóna
I.

1110

3,00

00273 (2005/192)

Balatonederics

Balaton parti zóna
II.

1610

2,00

00274 (2005/193)

Balatonederics

Vasúti
töltés mellett

1610

0,10

00185 (2005/104)

Balatonfenyves

Csatorna az Imremajori tanya mellett

2340

0,10

00186 (2005/105)

Balatonfenyves

A Belső-berek ÉK-i részén,
nyáras szélén

1722

0,01

00187 (2005/106)

Balatonfenyves

Rigó-csatorna

2340

3,00

00210 (2005/129)

Balatonfüred

Aszófői-séd torkolata

1110

22,00

00211 (2005/130)

Balatonfüred

Szőlősi-séd medre

2340

0,00

00214 (2005/133)

Balatonfüred

Szekér Ernő forrás melletti
mocsár

1610

0,10

00275 (2005/194)

Balatongyörök

Becehegyi Strand

1721

0,001

00276 (2005/195)

Balatongyörök

Balaton a Becehegyi Strandnál

1110

6,00

00277 (2005/196)

Balatongyörök

Mihályháza
üdölőtelep

1712

0,01

00278 (2005/197)

Balatongyörök

Castrum Camping

1610

0,20

00279 (2005/198)

Balatongyörök

Castrum Camping-től
ÉK-re

1610

2,50

00280 (2005/199)

Balatongyörök

Balatonpart

1610

2,00

00281 (2005/200)

Balatongyörök

Vasúti pálya
alatti áteresz

2340

0,02

00282 (2005/201)

Balatongyörök

Nádas az
előző közelében

1610

8,00

00283 (2005/202)

Balatongyörök

Vasúti pálya
melletti árok

1610

6,00

00284 (2005/203)

Balatongyörök

Balaton parti zóna

1610

5,00

00285 (2005/204)

Balatongyörök

Kis árok a
vasút mellett

1722

0,01

00286 (2005/205)

Balatongyörök

Böngyér,
Horgász u. 23.

1610

1,50

00287 (2005/206)

Balatongyörök

Időszakos pocsolya
Camping közelében

1722

0,01

00288 (2005/207)

Balatongyörök

Balaton parti zóna
a Szent Mihály-domb alatt

1110

10,00

00083 (2005/001)

Balatonkenese

Fehér-parti berek

1610

0,30

00084 (2005/002)

Balatonmáriafürdő

Mesterséges öböl a Kapás u.
végén lévő bereknél

1110

0,10

00085 (2005/003)

Balatonmáriafürdő

Kis vízállás a Kapás u.
végén lévő berekben

1610

0,02

00105 (2005/023)

Balatonmáriafürdő

Parti u.

2340

0,01

00106 (2005/024)

Balatonmáriafürdő

Mesterséges kis tó a Parti utcai berek
közelében

1350

0,20

00107 (2005/025)

Balatonmáriafürdő

Magassásos a Balaton szélén

1110

5,00

00108 (2005/026)

Balatonmáriafürdő

Balaton szélén, 100 m-rel az
előzőtől K-re

1110

5,00

00109 (2005/027)

Balatonmáriafürdő

Árok

2340

0,01

00110 (2005/028)

Balatonmáriafürdő

Magassásos az előző
mintaterület közelében

1610

1,00

00111 (2005/029)

Balatonmáriafürdő

Vízállások parlagon és
réten a főút mellett

1722

1,50

00179 (2005/098)

Balatonmáriafürdő

Nyugati övcsatorna

2340

6,00

00180 (2005/099)

Balatonmáriafürdő

Nyugati övcsatorna, egy délebbi
szakaszán

2340

6,00

00113 (2005/031)

Balatonőszöd

Pendzsó, Balatonőszödi-berek
széle

1610

1,00

00114 (2005/032)

Balatonőszöd

Pendzsó, Balatonőszödi-berek
széle, az út Ny-i oldalán

1610

1,50

00115 (2005/033)

Balatonőszöd

Pendzsó, magassásos és
nádas a Balatonőszödi-berek szélén

1610

1,50

00116 (2005/034)

Balatonőszöd

Árok a Balatonőszödi-berek
szélén

2340

0,30

00117 (2005/035)

Balatonőszöd

Vízállás parlagon a
Balatonőszödi-berek szélén, az
előzőtől Ny-ra

1722

0,10

00118 (2005/036)

Balatonőszöd

Volt lengyelpiac

1610

7,00

00119 (2005/037)

Balatonőszöd

Csatorna a volt lengyelpiac közelében

2340

2,00

00086 (2005/004)

Balatonszemes

Belső-berek

1722

0,02

00178 (2005/096)

Balatonudvari

Fövenyes, árok a Strand
közelében

2340

0,02

00259 (2005/178)

Balatonvilágos

A Dalma Panzió
mellett

1722

0,01

00090 (2005/008)

Csopak

Savanyú-kút

1610

0,01

00215 (2005/134)

Csopak

Kerekedi-öböl

1110

8,00

00216 (2005/135)

Csopak

Árok a 71-es út mellett

2340

0,01

00217 (2005/136)

Csopak

Vízállás a Hotel Kagyló
és a 71-es út között

1610

0,01

00112 (2005/030)

Fonyód

A Fonyódi-berek széle a
Halastótól É-ra

1610

0,50

00188 (2005/107)

Fonyód

Sásos-berek, Keleti főcsatorna

2340

0,30

00189 (2005/108)

Fonyód

Bozót

1610

6,00

00190 (2005/109)

Fonyód

Nagy-bereki Fehér-víz

2340

0,20

00191 (2005/110)

Fonyód

Keleti-főcsatorna

2340

0,20

00192 (2005/111)

Fonyód

Keleti-főcsatornára merőleges
árok

2340

0,50

00193 (2005/112)

Fonyód

Időszakos, kis vízállás a
Pogány-völgyi víz közelében

1722

0,01

00194 (2005/113)

Fonyód

Pogány-völgyi víz

2340

3,00

00195 (2005/114)

Fonyód

Bézsenyi-bozót

1610

6,00

00196 (2005/115)

Fonyód

Bézsenyi-bozót, kis
vízállás füzesben

1610

0,01

00197 (2005/116)

Fonyód

Szent György-tó és a
Legyező-tó közötti mélyedés

1610

0,10

00198 (2005/117)

Fonyód

Szent György-csatorna

2340

0,70

00100 (2005/018)

Kisapáti

Cicogó

1610

10,00

00101 (2005/019)

Kisapáti

Cicogó, csatorna

2340

0,50

00095 (2005/013)

Kővágóörs-Pálköve

Kis vízállások a vasúti
síntől D-re

1610

3,80

00096 (2005/014)

Kővágóörs-Pálköve

Kis vízállások a vasúti
síntől D-re 2.

1610

3,80

00097 (2005/015)

Kővágóörs-Pálköve

Kis meder a vasúti síntől D-re

2330

3,80

00103 (2005/021)

Kővágóörs-Pálköve

Kis vízállások a vasúti
síntől D-re

1610

3,80

00167 (2005/085)

Kővágóörs-Pálköve

Balaton

1110

3,50

00168 (2005/086)

Kővágóörs-Pálköve

Árok a település Ny-i
szélén

2340

0,01

00169 (2005/087)

Kővágóörs-Pálköve

Kis vízállás a
Kőfejtő területén

1722

0,01

00170 (2005/088)

Kővágóörs-Pálköve

Kis vízállás a
Kőfejtő területén 2.

1722

0,01

00088 (2005/006)

Ordacsehi

Bugaszegi-berek

1610

0,02

00199 (2005/118)

Ordacsehi

Az Ordai-berek É-i széle

1610

30,00

00200 (2005/119)

Ordacsehi

Csatorna az Ordai-berek É-i
szélén

2340

0,30

00102 (2005/020)

Örvényes

Sás-rét

1722

6,50

00241 (2005/160)

Örvényes

Vízállás a Strand
közelében

1610

0,30

00242 (2005/161)

Örvényes

Kis vízállás a Strand
közelében

1722

0,01

00218 (2005/137)

Paloznak

Lovasi-séd

2340

0,10

00219 (2005/138)

Paloznak

Lovasi-tározó

1330

4,00

00220 (2005/139)

Paloznak

Lovasi-tározó melletti csatorna

2340

0,10

00221 (2005/140)

Paloznak

Magassásos, füzes folt előző
közelében, a vasút mellett

1610

0,10

00222 (2005/141)

Paloznak

Kiszáradt mocsár út mellett

1610

0,00

00251 (2005/170)

Raposka

Alsó-Billege

1610

0,30

00104 (2005/022)

Révfülöp

Balaton part

1110

3,00

00171 (2005/089)

Révfülöp

Balaton

1110

8,00

00172 (2005/090)

Révfülöp

Viriusztelep, Balaton

1110

8,00

00121 (2005/039)

Siófok

Töreki-láp ÉK-i
szélén

1610

20,00

00252 (2005/171)

Siófok

Aranypart

2340

0,0001

00253 (2005/172)

Siófok

Goldmark K. u. vége
I.

2340

0,0001

00254 (2005/173)

Siófok

Goldmark K. u. vége
II.

1712

0,001

00255 (2005/174)

Siófok

Fürdőtelep I.

1722

0,001

00256 (2005/175)

Siófok

Fürdőtelep II.

1610

0,01

00257 (2005/176)

Siófok

Fürdőtelep III.

1610

2,00

00258 (2005/177)

Siófok

Sóstó

1610

0,10

00181 (2005/100)

Somogyszentpál

Fehér-víz TVT

1610

15,00

00182 (2005/101)

Somogyszentpál

Fehér-víz TVT

1610

15,00

00183 (2005/102)

Somogyszentpál

Fehér-víz TVT

1610

15,00

00184 (2005/103)

Somogyszentpál

Nyugati-főcsatorna
hídjánál

2340

4,00

00092 (2005/010)

Szigliget

Eger-patak

2340

2,60

00094 (2005/012)

Szigliget

Patacsi-rét D

1722

0,01

00137 (2005/055)

Szigliget

Lesence-patak, a Lesence
Horgászegyesület bejárójánál

2340

0,10

00138 (2005/056)

Szigliget

Kis vízállás a Lesence
Horgászegyesület bejárójának
közelében

1610

0,01

00139 (2005/057)

Szigliget

Kétöles-patak a Bauxit HE
Horgásztanyájától É-ra

2340

0,40

00140 (2005/058)

Szigliget

Vízállás a Honvéd HE
tanyája mellett

1610

0,10

00141 (2005/059)

Szigliget

Kis vízállás a Honvéd HE
tanyája közelében

1722

0,01

00142 (2005/060)

Szigliget

Csatorna a Honvéd HE tanyája
közelében

2340

0,20

00143 (2005/061)

Szigliget

Kis vízállás az előző
csatorna közelében

1610

0,01

00144 (2005/062)

Szigliget

Balaton a Bauxit HE
horgásztanyájának stégjénél

1110

36,00

00145 (2005/063)

Szigliget

Vízállás a Bauxit HE
horgásztanyájának közelében

1610

2,00

00146 (2005/064)

Szigliget

Lefűzött nádasos
vízállás a Bauxit HE
horgásztanyájának közelében

1620

0,01

00147 (2005/065)

Szigliget

Füzes alatti vízállás a
Strandtól K-re

1610

0,50

00207 (2005/126)

Szigliget

A Patacsi-rét É-i része a
Badacsonytördemic–Szigliget műúttól É-ra

1722

0,01

00243 (2005/162)

Szigliget

A Patacsi-rét É-i része a
Badacsonytördemic–Szigliget műúttól É-ra

1722

22,00

00246 (2005/165)

Szigliget

Felső-Kongó

1610

60,00

00247 (2005/166)

Szigliget

Gróf-rét

1610

55,00

00208 (2005/127)

Tihany

Fehér-part

1110

22,00

00209 (2005/128)

Tihany

Aszófői-sarok

1110

22,00

00212 (2005/131)

Tihany

Diósi-rét

1610

0,10

00213 (2005/132)

Tihany

Diósi-réttől D-re,
útkereszteződésben

1610

0,10

00289 (2005/208)

Vonyarcvashegy

Balaton parti zóna
a Szent Mihály-domb alatt

1610

3,00

00290 (2005/209)

Vonyarcvashegy

Csatorna jellegű
élőhely előző közelében

1610

2,50

00087 (2005/005)

Zamárdi

Tóközi-berek

1722

5,00

00089 (2005/007)

Zamárdi

Ültetett égeres a
főúttól D-re

1610

8,50

00120 (2005/038)

Zamárdi

Tóközpuszta

1610

1,40

00201 (2005/120)

Zamárdi

Üdülőfalu-tó

1350

0,10

00202 (2005/121)

Zamárdi

Tóközi-berek

1722

0,01

00203 (2005/122)

Zamárdi

Csatorna a település
szélén

2340

0,10

00204 (2005/123)

Zamárdi

Előzőre merőleges csatorna a
település szélén

2340

0,10

00205 (2005/124)

Zamárdi

Előzőkre merőleges csatorna a
település szélén

2340

0,10

00173 (2005/091)

Zánka

Vérkút

1110

4,00

00174 (2005/092)

Zánka

Balaton

2340

0,20

00175 (2005/093)

Zánka

Csónak az egyik kikötőben a
Vérkútnál

1755

0,00

A mintavételek során 8376
csípőszúnyog egyed került begyűjtésre, ebből
3482 imágó, 4894 lárva, ill. báb
stádiumú volt.

A lárva anyagban előforduló
fajok mennyiségi viszonyait a II.
táblázat, a csípés közben
gyűjtött nőstény imágók
fajösszetételét, ill. mennyiségi viszonyait a III. táblázat mutatja.

A lárvaanyag mennyiségi
összetétele – a korábbi eredményekhez
illeszkedve – a csípés közben gyűjtött
imágókétól jelentősen eltérő
képet mutat. A II.
táblázat szerint 2005-ben 18 csípőszúnyog
faj lárvája, illetve bábja került elő a
lárvatenyészőhely-térképezés
során. Legnagyobb egyedszámot a dalos szúnyog (Culex pipiens, 2615 példány, 53,43 %) érte el, melyet az embert szintén
nem támadó gyűrűs szúnyog (Culiseta annulata, 1259
példány, 25,73 %) követ. A
szúnyogártalomban komoly szerepet játszó
gyötrő szúnyog (Aedes
vexans) a harmadik helyet foglalja el (439 példány,
8,97 %). Egy százalék feletti részesedést
ért még el az erdei szúnyog (Ochlerotatus cantans, 194 példány, 3,96 %), a gyakori tavasziszúnyog (Ochlerotatus cataphylla,
68 példány, 1,39 %), a foltos
maláriaszúnyog (Anopheles maculipennis, 61 példány,1,25 %) és az oldalfoltos
szúnyog (Ochlerotatus sticticus, 65 példány, 1,33).

II.
táblázat: A lárva anyagban előforduló csípőszúnyog
fajok mennyiségi viszonyai (Balaton, 2005)

Taxon

Egyedszám

D%

Anopheles claviger

15

0,31

Anopheles maculipennis

61

1,25

Aedes cinereus

16

0,33

Aedes rossicus

1

0,02

Aedes vexans

439

8,97

Ochlerotatus annulipes

23

0,47

Ochlerotatus cantans

194

3,96

Ochlerotatus caspius

23

0,47

Ochlerotatus cataphylla

68

1,39

Ochlerotatus flavescens

6

0,12

Ochlerotatus sticticus

65

1,33

Ochlerotatus rusticus

22

0,45

Culex modestus

21

0,43

Culex pipiens

2615

53,43

Culex hortensis

10

0,20

Culex territans

39

0,80

Culiseta annulata

1259

25,73

Uranotaenia unguiculata

17

0,35

III.
táblázat: A csípés közben
gyűjtött nőstény csípőszúnyog imágók
fajösszetétele, ill. mennyiségi viszonyai (Balaton, 2005)

Taxon

Egyedszám

D%

Anopheles claviger

21

0,61

Aedes cinereus

57

1,64

Aedes rossicus

6

0,17

Aedes vexans

1819

52,44

Ochlerotatus geniculatus

12

0,35

Ochlerotatus annulipes

658

18,97

Ochlerotatus cantans

88

2,54

Ochlerotatus caspius

15

0,43

Ochlerotatus excrucians

5

0,14

Ochlerotatus flavescens

3

0,09

Ochlerotatus sticticus

559

16,11

Culex modestus

101

2,91

Uranotaenia unguiculata

3

0,09

Coquillettidia richiardii

122

3,52

A csípés közben gyűjtött
nőstény imágók egyedszámait rögzitő
listában 2005-ben is a gyötrő szúnyog (Aedes vexans) áll az első
helyen (1819 példány, 52,44 %). Az elmúlt évekhez
hasonlóan most is a balatoni szúnyog (Ochlerotatus annulipes, 658 példány, 18,97 %) követi,
a harmadik helyen az oldalfoltos
szúnyog (Ochlerotatus
sticticus, 559 példány, 16,11 %) áll.

Jelentősebb egyedszámban
gyűjtöttük még az alábbi fajokat: mocsári
szúnyog (Coquillettidia richiardii, 122 példány, 3,52
%), foltos szúnyog (Culex
modestus, 101 példány, 2,91 %), erdei szúnyog (Ochlerotatus cantans, 88
példány, 2,54 %),
vöröshátú szúnyog (Aedes cinereus,
57 példány, 1,64 %).

A IV. táblázat a tesztelés alatt
álló „Szúnyogfaló”
készülék által gyűjtött és eddig
feldolgozott csípőszúnyog anyag fajösszetételét
és mennyiségi viszonyait tartalmazza (Keszthely, 2005.
július–augusztus, csak a nőstény egyedek figyelembe
vételével).

A csípés
közben gyűjtött nőstény egyedek
fajösszetételénél és mennyiségi
viszonyainál tapasztalhatókkal ellentétben bár az
első két helyen a mocsári szúnyog (Coquillettidia
richiardii, 235 példány, 45,28 %) és a
gyötrő szúnyog (Aedes
vexans, 146
példány, 28,13 %) áll, de közel azonos
részesedést ért el a mintákban a dalos
szúnyog (Culex pipiens, 122
példány, 23,51 %), mely gyakorlatilag soha nem szál
emberre.

IV. táblázat: A
tesztelés alatt álló
„Szúnyogfaló” készülék
által gyűjtött (Keszthely, 2005. július–augusztus,
csak a nőstény egyedek figyelembe vételével)
és eddig feldolgozott csípőszúnyog anyag
fajösszetétele és mennyiségi viszonyai.

Taxon

Egyedszám

%

Anopheles claviger

1

0,19

Aedes cinereus

1

0,19

Aedes vexans

146

28,13

Ochlerotatus caspius

3

0,58

Ochlerotatus sticticus

11

2,12

Culex pipiens

122

23,51

Coquillettidia
richiardii

235

45,28

3.1. 2005-ben a Balaton térségében
gyűjtött csípőszúnyog fajok

A
lárvatenyészőhely térképező munka
során 2005-ben az alábbi 21 csípőszúnyog faj
lárvája és/vagy imágója került elő
a Balaton térségéből. A taxonokat rendszertani
sorrendben, a jelenleg általánosan elfogadott nevezéktan figyelembevételével
soroljuk fel.

Alcsalád: Anophelinae

Nem:
Anopheles Meigen, 1818

Alnem:
Anopheles Meigen, 1818

Anopheles (Anopheles) claviger (Meigen,
1804)

Anopheles (Anopheles) maculipennis
Meigen, 1818

Alcsalád:
Culicinae

Nem:
Aedes Meigen, 1818

Alnem: Aedes Meigen, 1818

Aedes (Aedes) cinereus Meigen, 1818

Aedes (Aedes) rossicus Dolbeshkin,
Goritzkaja & Mitrofanova, 1930

Alnem: Aedimorphus Theobald, 1903

Aedes (Aedimorphus) vexans (Meigen,
1830)

Nem: Ochlerotatus Lynch Arribalzaga, 1891

Alnem: Finlaya Theobald, 1903

Ochlerotatus (Finlaya) geniculatus
(Olivier, 1791)

Alnem: Ochlerotatus Lynch Arribalzaga, 1891

Ochlerotatus (Ochlerotatus) annulipes
(Meigen, 1830)

Ochlerotatus (Ochlerotatus) cantans
(Meigen, 1818)

Ochlerotatus (Ochlerotatus) caspius
(Pallas, 1771)

Ochlerotatus (Ochlerotatus) cataphylla
(Dyar, 1916)

Ochlerotatus (Ochlerotatus) excrucians
(Walker, 1856)

Ochlerotatus (Ochlerotatus) flavescens
(Müller, 1764)

Ochlerotatus (Ochlerotatus) sticticus
(Meigen, 1838)

Alnem: Rusticoidus Shevchenko & Prudkina,
1973

Ochlerotatus (Rusticoidus) rusticus
(Rossi, 1790)

Nem:
Culex Linnaeus, 1758

Alnem: Barraudius Edwards, 1921

Culex (Barraudius) modestus Ficalbi,
1890

Alnem: Culex Linnaeus, 1758

Culex (Culex) pipiens pipiens Linnaeus,
1758

Alnem: Maillotia Theobald, 1907

Culex (Maillotia) hortensis Ficabili, 1890

Alnem: Neoculex Dyar, 1905

Culex (Neoculex) territans Walker, 1856

Nem: Culiseta
Felt, 1904

Alnem: Culiseta Felt, 1904

Culiseta (Culiseta) annulata (Schrank,
1776)

Nem: Coquillettidia Dyar, 1905

Alnem: Coquillettidia Dyar, 1905

Coquillettidia (Coquillettidia) richiardii
(Ficalbi, 1889)

Nem:
Uranotaenia Lynch Arribalzaga, 1891

Alnem: Pseudoficalbia Theobald, 1912

Uranotaenia (Pseudoficalbia) unguiculata
Edwards, 1913

3.2. A Balaton-medence legjellemzőbb fajainak
rövid bemutatása

Az már
korábbi tapasztalatainkból is ismert, hogy a Balaton parti
szegélyében, valamint a háttérterületeken
rajzó csípőszúnyogoknak csak kisebb része
fejlődik a tó vizében. A lárvák
tenyészésére kizárólag a sekély,
hínárnövényzetben dús, vagy a nádas
(gyékényes, sásos, zsombékos) sáv és
a part közötti, többnyire pangó víz alkalmas, mely
nagyrészt mentes a hullámzástól, és ahol
már halak sincsenek jelen. Csak az elmúlt évek
célvizsgálatai alapján ismerjük pontosan a balatoni
csípőszúnyog-faunát.

A tónál folyó
culicidológiai kutatás lényeges
célkitűzése az egyes fajegyüttesek mennyiségi
viszonyainak további vizsgálata, különös
tekintettel az embernek okozott szúnyogártalomra, illeve a környezetkímélő
biológiai inszekticiddel való védekezés
lehetőségeinek tisztázására.

Az alábbiakban röviden
jellemezzük a Balaton szűkebb környezetében
élő csípőszúnyog fauna domináns fajait.

3.2.1. Gyötrő szúnyog (Aedes vexans Meigen, 1830)

Tipikusan több generációs
faj, tavasztól tél elejéig annyi nemzedéke
fejlődik, ahányszor a lárvák számára az
optimális feltételek kialakulnak. Tömeges
elszaporodása rendszerint a júniusi, valamint a nyár
végén és ősszel hulló csapadék
hatására következik be. Jellemző
tenyészőhelye, a mélyebb fekvésű füves
területeken (különösen réteken), hosszabb ideig
pangó csapadékvíz (nagyobb patakok, folyók
hullámterén az áradás után
megálló víz). Kisebb egyedszámban azonban
állandó sekély vizekben, pl. a balatoni nádasok,
zsombékosok parti szegélyében, alkalmi
pocsolyákban, árkokban, csatornákban stb. folyamatosan
megtalálhatók. Tavasztól őszig, ugyanabban a
vízben, mindig találhatunk különböző
fejlődési fokozatú lárvákat. Nyári
melegben a lárvákból az imágók akár
egy hét alatt is kirepülnek, ezért gradáció
kialakulása idején, a tenyészőhely
felderítésére és a védekezés
megszervezésére nagyon kevés idő (legfeljebb
3–4 nap) áll rendelkezésre. A faj migrációra
hajlamos. Egyes kutatók véleménye szerint a
nőstény a tenyészőhelyétől 5–6 km-re
is képes elvándorolni. A balatoni szúnyogártalomban
kiemelt szerepe van, populációinak részesedése (a
csapadék mennyiségének függvényében)
hosszabb távon átlag 30% körüli. 2005-ben a
korábbi évekhez képest tovább növekedett a
részesedése, a csapadékos időjárásnak
köszönhetően meghaladta az 50 %-ot.

3.2.2. Balatoni
szúnyog (Ochlerotatus annulipes
Meigen, 1830)

Magyarországon
általánosan elterjedt, de csak helyenként jelentkezik
nagyobb egyedszámban. A hosszú ideje folyó
vizsgálatok szerint, a Balaton környezetének egyik domináns
faja. Elsősorban ezért merült fel annak
lehetősége, hogy célszerű lenne a “balatoni
szúnyog” magyar névvel illetni. A faj nősténye
az embert a mocsári szúnyoghoz hasonlóan
vérszomjasan támadja, csípése fájdalmas.
Évente egyetlen nemzedéke van, lárvái az
időjárás alakulásától függően
már márciusban (többnyire csak április első
felében) megjelennek, imágói május
elejétől július végéig, augusztus
elejéig zaklatják az embert. A lárvák főleg a
naposabb vizeket kedvelik, a víz minőségére
kevésbé érzékenyek, de inkább a
többé-kevésbé szennyezett vizekre jellemzőek. Tapasztalat
szerint, jól érzik magukat szélsőségesen
szennyezett tenyészőhelyekben is.

3.2.3. Foltos
szúnyog (Culex modestus
Ficalbi, 1890)

Évente több
generációja fejlődik, de nemzedékei csak a
nyár derekától erősödnek meg fokozatosan,
ezért szerepe a szúnyogártalomban a nyár
második felében és ősszel lehet jelentősebb.
Lárvái a balatoni nádasok part felőli sekély
vizű szegélyének magassásos és dús
hínárvegetációval jellemezhető területein
fejlődnek. Imágója ragaszkodik a vízhez,
tenyészőhelyétől 100–200 méternél
nagyobb távolságra nem igen repül. Ezért a
víztől távolabbi területeken alig van
jelentősége. A nádasok jellemző faja, rendszerint
nappal is folyamatosan zaklatja az embert. A balatoni szúnyogfauna
összetételében évente átlagosan 3–7%-ban
részesedik. 2005-ben – feltehetően a Balaton jelentős
vízszintemelkedésének következményeként
– 3 % alatt (2,91 %) maradt részesedése a
gyűjtött anyagban.

3.2.4. Mocsári
szúnyog (Coquillettidia richiardii
Ficalbi, 1889)

Magyarországon
a Balatonra különösen jellemző szúnyogfaj. Az embert
agresszíven támadja, fás, bokros, árnyékos
helyeken nappal is. Lárvájának életmódja
minden más szúnyogfajétól eltér. A
lárva és a báb ugyanis légzőcsövét
vízi növények gyökerébe vagy a
gyökérnyak környékébe fúrja, és
oxigénszükségletét annak szöveteiből
biztosítja (miközben a növényen rögzülten
él). Fejlődése 9–10 hónapig tart, ezért
kizárólag állandó vizekben találja meg az
életfeltételeit. Évente csak egy nemzedéke repül,
imágói május második felétől
(kivételesen április végétől) szeptember közepéig
rajzanak. Mint arra magyar neve is utal, lárvái
különösen iszapos (többé-kevésbé
szennyezett vizű) mocsarak sekélyebb, náddal vagy még
inkább gyékénnyel ellepett szegélyében
élnek.

Mint
ismeretes, a mocsári szúnyog, a Balaton
térségének – legalább is egyes
időszakokban – abszolút domináns csípőszúnyog
faja. Évenként azonban erősen ingadozik a populáció
nagysága. Az elmúlt mintegy 20 év alatt volt már
példa arra, hogy a csípés közben gyűjtött
szúnyogok 70%-át a mocsári szúnyog egyedei
tették ki. Gyakorlatilag a Balaton teljes partszakaszán
előfordul. A legnagyobb számban azonban a Tihanyi-félsziget
környékén, a Badacsonyörsi-öbölben, a
Szigligeti-öbölben, valamint a tó nyugati medencéjében
(Balatonederics-Fonyód között), továbbá a
Kis-Balaton területén, különösen a
Diás-sziget környékén fejlődik.
Kétségtelen azonban, hogy az utóbbi években
jelentősen gyengült a  populációja.
2005-ben – hasonlóan az előző évekhez – a
gyűjtött csípőszúnyog anyag csupán 3,52 %-át
tette ki ez a faj, annak ellenére, hogy a potenciális
élőhelyeinek területe az aszályos évekhez
képest növekedést mutat.

3.2.5. Dalos
szúnyog (Culex pipiens
Linnaeus, 1758)

Nagy
valószínűséggel a legközönségesebb
hazai szúnyogunk, mely a szakemberek szerint, nagyobb számban,
főleg az emberi lakóhelyek környékén fordul
elő. Ez a megállapítás azonban,
valószínűleg elsősorban a kifejlett szúnyogokra
vonatkozik, és abból fakadhat, hogy a nőstény
imágók késő ősszel nagy tömegekben lepik el
az épületeket (főleg pincéket), hogy telelésre
alkalmas helyeket keressenek. Ugyanúgy megtalálhatók
azonban a nagy számban áttelelő nőstények, pl. a
településektől távoli barlangokban is. A
lárvák a számukra alkalmas tenyészőhelyeken
mindenhol tömegesen fejlődnek. A hímek virágnektárral
vagy növényi nedvekkel táplálkoznak. A
nőstények más fajokhoz hasonlóan
vérszívók de az embert csak nagyon ritkán
támadják meg, elsősorban madarak vérével
táplálkoznak. Szerepük lehet a verébmalária terjesztésében.
A Culex pipiens a szabadban csak
elvétve található, viszonylag ritka alfaja a házi
szúnyog (Culex pipiens molestus),
lakásokban olykor egész télen át csípheti az
embert. Lárvái mosodák, különféle
üzemek, kórházak zárt részében előforduló
vizekben fejlődnek, egész évben folyamatosan.
Kivételesen szénbányában is
megtalálták a lárvákat.

A dalos
szúnyognak évente sok nemzedéke lehet,
lárvái tavasztól késő őszig folyamatosan
tenyésznek, főleg nyár derekától nő meg
az egyedszámuk. A legnagyobb tömegben a sok rothadó anyagot
(pl. falevelek, növényi törmelék) és
különböző szennyeződéseket (szennyvizet)
tartalmazó tenyészőhelyeken fejlődnek. A víz
hidrogénion-koncentrációjára (pH) nem
érzékenyek. A lárvák tömeges
megjelenése mindenképpen a
vízminőség-romlás, pl. a posványosodás
egyik velejárója. A jelenség, főleg alacsonyabb
vízállás esetén, előfordul a Balaton parti
szegélyében, különösen ún. áramlási
holtterekben is. 2005-ben a Balaton térségében
csípés közben nem gyűjtöttük, a
„Szúnyogfaló” által gyűjtött imágó
anyag 23,51 %-át, a lárva-anyag 53,43 %-át tették
ki e faj egyedei.

3.2.6.
Gyűrűs szúnyog (Culiseta
annulata Schrank, 1776)

A gyűrűs
szúnyog imágói a szabadban és épületekben
egyaránt előfordulnak. A szabadban csak ritkán támadják
az embert, de a lakásokba főleg ősszel behúzódó
egyedek télen át és tavasszal gyakran csípnek.
Imágóival a szabadban, – a gyakoriságához
képest – viszonylag ritkán találkozhatunk.
Évente több nemzedéke van, a lárvák tenyészése
kora tavasztól késő őszig (enyhe időben
télen át is) folyik. Lárvái tiszta vízben
csak kivételesen (akkor is csak kis egyedszámban) fordulnak
elő, leggyakrabban olyan tenyészőhelyeken jelennek meg,
melyben sok a rothadó lomb, nád vagy egyéb
növényi rész, illetve a víz bármilyen
kommunális behatás miatt szélsőségesen
szennyezett. Rendszerint együtt található a hasonló
életmódú dalos szúnyoggal, de
populációja általában sokkal kisebb. 2005-ben
– köszönhetően a számára alkalmas
élőhelyek korábbi évekhez képest jelentős
kiterjedésének – 25,73 %-os részesedést ért
el a lárva-anyagban.

4. Értékelés

2005. év csapadékos (olykor
heves esőzésekkel jellemezhető) időjárása
következtében számos, több éve száraz
csípőszúnyog tenyészőhely aktivizálódott
a tó környezetében, a Balaton parti
tenyészőhelyek (nádasok külső szegélye,
sásos, zsombékos területek, mocsárrétek) ugyancsak
víz alá kerültek. A Balaton térségében,
– hasonlóan az ország többi területéhez
– 2005-ben többször volt tapasztalható
rendkívül magas csípésszám. Ez
különösen a nyár második felében volt
jellemző, ekkor a csapadékos időszakokat
általában hosszabb-rövidebb száraz-meleg időszak
követte, mely a tenyészőhelyeken a
csípőszúnyog-lárvák számára
előnyös oxigén-szegény körülmények
kialakulását, a lárvák viszonylag gyors
kifejlődését eredményezte (az embereket
leginkább kínzó fajok fejlődési ideje
hőmérséklettől függően 1–3 hét).

A mellékletben
található nyilvántartó-lapok és a fenti
eredmények jól reprezentálják a 2005-ben kialakult
helyzetet. Mind a lárva-együttesek fajösszetétele
és mennyiségi viszonyai, mind pedig a csípés
közben gyűjtött anyag fajösszetétele és
mennyiségi viszonyai a korábbi – csapadékos
időszakokban jellemző – arányokat tükrözi.
Kimutattuk, hogy
lárvatenyészőhely-térképezés
során felmért tenyészőhelyek kiterjedése párhuzamba
állítható a
csípőszúnyog-gyérítések
hatásvizsgálata során feltárt területi
eltérésekkel. Ez közvetlen megerősítése
annak, hogy a mintavételezett tenyészőhelyek valóban
komoly szerepet játszanak a településeken
tapasztalható csípőszúnyog sűrűség
kialakulásában.

Többször éri kritika a csípésszám-mérés
jelenlegi módszerét, annak szubjektivitása miatt. Jelen
munka során összehasonlítottuk a
„Szúnyogfaló” nevű eszközzel
gyűjtött csípőszúnyog anyag és a
hagyományos módszerrel csípés közben
gyűjtött anyag összetételét. Az eddig feldolgozott
minták alapján megállapítható, hogy a „Szúnyogfaló”
– a széndioxid csapdához hasonlóan – nagy
egyedszámban gyűjti a dalos
szúnyog (Culex pipiens) egyedeit. Ezen túl nem
mellékesen más taxonokhoz [pl. bársonylegyek (Bibionidae), vízilegyek (Ephydidae), iszapszúnyogok (Limoniidae),
szúnyoglábú legyek (Dolichopodidae),
muslicák (Drosophilidae),
lepkeszúnyogok (Psychodidae),
nyílszárnyú legyek (Lonchopteridae)]
tartozó állatfajokat is, melyek
elkülönítéséhez szintén nem
mellőzhető a szakképzett zoológus munkája. Az
eszköz által mért értékek jelentősen
eltérnek a valódi szúnyogsűrűség
értékektől, hiszen az embert nem támadó dalos
szúnyog egyedszáma egyes mintákban eléri az 50%-ot.
E mintavételi hiba mindkét csapdatípusnak komoly
hiányossága.

A Balaton és
közvetlen környéke (Balaton-medence) egyike Magyarország
csípőszúnyog ártalom által leginkább
érintett kistájainak. A szúnyogártalom
csökkentése érdekében a tónál 1976
óta folyó szervezett légi szúnyogirtás
keretében hosszú évekig az imágók ellen
alkalmazható kémiai anyagok játszották a
főszerepet. E szerek azonban nem szelektív hatásúak,
a csípőszúnyogok elpusztítása mellett,
kisebb-nagyobb mértékben károsítják a kezelt
területen élő egyéb rovartaxonok
populációit is. Mintegy 10 éves vizsgálataink
adatai szerint, a kezelt sávban az Arthropoda népesség
átlagosan 47,5%-a pusztul el. A regenerálódás kb.
két hét alatt végbemegy, de a ritka fajok
sorsáról keveset tudunk. A kémiai kezelések
során valószínűleg ezek kerülnek elsősorban
veszélybe.

1986 óta a Balatonnál is egyre
jobban előtérbe kerül a sok országban
eredményesnek bizonyult, környezet- és természetvédelmi
szempontból pedig különösen előnyös
biológiai védekezés, a BTI technológiával. A
hatékony biológiai védekezés legfontosabb
alapfeltétele azonban – az adott területen élő
csípőszúnyog faunát alkotó taxonok
minőségi és mennyiségi összetételének,
populációdinamikai viszonyainak vizsgálata mellett –,
a lárva-tenyészőhelyek felderítése és
pontos feltérképezése, illetve az ott élő
lárvák fejlődési sajátosságainak, valamint
dominanciaviszonyainak tisztázása.

A csípőszúnyog fauna
összetétele, a tenyészőhelyek kiterjedése, a
lárvák fejlődését nagymértékben
befolyásoló víz mélysége, minősége,
növényzete stb. előre csak korlátozott
mértékben prognosztizálható módon
változik. Ezért a sikeres
és költségtakarékos védekezés
érdekében a tenyészőhelyek állapotát,
az aktuális lárvasűrűséget folyamatosan
figyelemmel kell kísérni. A tenyészőhely
vízhőmérsékletének
függvényében a lárvák
megjelenésétől kezdve (nyári időszakban) ugyanis
általában nagyjából egy hét áll
rendelkezésre a biológiai kezelés
elvégzésére, ezt követően már
megtörténik az imágók rajzása.

A balatoni szúnyogprobléma
kielégítő megoldása csak hosszabb távú,
folyamatos, tervszerű és alapos kutatómunkától
remélhető. Ennek egyik feltétele legalább a
munkához nélkülözhetetlen alapvető
eszközökkel felszerelt labor létesítése,
valamint abban egy főállású kutató és
egy segéderő alkalmazása.

A probléma kezelésének,
a 2005-ben kialakult helyzetek lehetőség szerinti
megelőzésének másik feltétele az, hogy a
biológiai gyérítések pontos
kivitelezéséhez, költség-kalkulációihoz
digitalizált tenyészőhely-térképek
álljanak rendelkezésre. Ezek létrehozásának
alapkutatás jellege több szakember egyidejű
munkáját igényli (vízkémiai, botanikai
felvételezések, a csípőszúnyogok
ökológiai vizsgálata, csípőszúnyog
lárva-együttesek dominancia viszonyainak statisztikai elemzése,
lárva-együttes típusok leírása stb.). A
digitalizált tenyészőhely-térképek
előállításához csak jó
felbontású, elöntéses, ill.
vízborításos időszakban, e célból,
külön megrendelésre készült
légifotók használhatók. Ezek nélkül a
tenyészőhelyek kiterjedése csak durva becslésekkel
határozható meg.

Külön feladat az adatok
térinformatikai feldolgozása, ennek
segítségével a potenciális
tenyészőhelyek kialakulásának predikciós
módszerekkel történő előrejelzése. A
tenyészőhelyek helye, kiterjedése és
jelentősége évről évre változik,
ezért a digitális tenyészőhely-térképek
készítése, aktualizálása évente
szükséges. A térképezés során
keletkező alapkutatási eredmények már az adott
évben, de legkésőbb a következő szezonban
felhasználhatóak lennének a kivitelezési
munkában.

5. Irodalom

Bartal A. (1906): Adatok Magyarország légy-faunájához.
– Rovart. Lapok 13: 119–123.

Becker, N., Petric, D., Zgomba, M., Boasce, C., Dahl, C., Lane, J. &
Kaiser, A.
(2003): Mosquitoes and their control. – Kluwer Academic / Plenum
Publishers, New York, Boston, Dordrecht, London, Moscow, pp. 498.

Dévai Gy. & Miskolczi M. (1987): Javaslat egy új
környezetminősítő értékelési
eljárásra a szitakötők
hálótérképek szerinti előfordulási
adatai alapján – Acta Biol. Debrecina, 20 (1986–1987):
33–54.

Dévai Gy., Dévai I., Felföly L. & Wittner I. (1992): A
vízminőség fogalomrendszerének
egy átfogó koncepciója. 3. rész: Az
ökológiai vízminőség jellemzésének
lehetőségei. – Acta Biol. Debr. Oecol. Hung. 4: 49–185.

Dévai Gy., Miskolczi M., Pálosi G., Dévai I. &
Harangi J.
(1994): A magyarországi szitakötő-imágók
(Insecta: Odonata) 1982-ig közölt előfordulási adatainak
bemutatása UTM hálótérképeken. –
Studia Odonatol. Hung. 2: 1–100.

Dévai Gy., Harangi J. & Miskolczi M. (2000): BioTér 2.0
Program (Biotikai Hálótérképező Program)

Dévai Gy., Nagy S., Wittner I., Aradi Cs., Csabai Z. &
Tóth A.
(1998): A vízi és a vizes élőhelyek
sajátosságai és tipológiája. Oktatási
segédanyag – KLTE Ökológiai Tanszéke
Hidrobiológiai Részleg, pp. 52.

Edwards, F. W. (1921): A revision of the mosquitoes of the
palaearctic region. – Bull. ent. Res. 12: 236–351.

Erőss J. (1988): Szúnyogirtás larvicid
szerekkel (Abate, Viodat, Teknár) – Parasit. Hung. 21:
99–103.

Fászl I. (1878): Adatok Sopron
légyfaunájához. – A Pannonhalmi Szent-Benedek-Rend
soproni kath. Főgymnasiumának értesítője az
1877/78. tanévről, 1–34.

Fekete G., Molnár Zs. & Horváth F. (szerk.)(1997): A magyarországi
élőhelyek

leírása, határozója
és a Nemzeti Élőhely-osztályozási Rendszer.
– Nemzeti Biodiverzitás-monitorozó Rendszer II., MTM,
Budapest, 293-298.

Gebhardt A. (1962): A Mecsek hegység és
környékének Diptera faunája. – A Janus Pann. Múz.
Évk. 7: 5–38.

Gulyás, Sz. M. (1958): Theobaldia glaphyroptera
Schiner, 1864, eine neue Art in der ungarischen Stechmückenfauna. –
Fol. Ent. Hung. 11: 399–402.

Gulyás Sz. M. & Zoltai N. (1959): A szúnyogok
elleni védekezés hazai tapasztalatai. –
Egészségtud. 3: 128–133.

Jancsó
M. (1906): Tanulmány a
váltóláz parazitáiról. – Magy. Tud.
Akad. Kiad., Bp., pp. 1–288.

Kecskeméti
I. & Tóth S. (1981): A csípőszúnyog
(Culicidae) fauna minőségi és mennyiségi
változásai a Balaton északi partján. – A
Balaton kutatás újabb eredményei II. VEAB
Monográfia 16: 211–214.

Kertész
K. (1904): A magyarországi
szúnyogfélék rendszertani ismertetése. –
Állatt. Közl. 3: 1–75.

Kowarz F. (1883): Adatok Zemplénmegye
természetrajzi ismeretéhez (III. Dr. Chyzer Kornél
gyűjteményének zemplénmegyei legyei.) – A
Magyar Orvosok és Természetvizsgálók 1882. aug.
23-tól aug. 27-ig Debreczenben tartott XXII.
Vándorgyűlésének Történeti Vázlata
és Munkálatai 233–246.

Kubica-Biernat,
B. (1999): Distribution of mosquitoes
(Diptera: Culicidae) in Poland. – The European Mosquito Bulletin 5:
1–17.

Lovas B. (1942): A maláriahelyzet két falu
vizsgálatának tükrében. –
Népegészségügy 23: 1139–1144.

Lőrincz F. &
Mihályi F. (1937a): Adatok
a hazai malária kérdés ismeretéhez. III.
Tanulmány az Anopheles maculipennis varietasok hazai
előfordulására vonatkozólag. –
Népegészségügy 15–20: 30–42.

Lőrincz F. &
Mihályi F. (1937b): Adatok a hazai
maláriakérdés ismeretéhez. IV. Az Anopheles
maculipennis varietasok szerepe a malária terjesztésében
hazánkban. – Népegészségügy 18:
1–9.

Lőrincz
F. & Mihályi F. (1938): Adatok
a hazai maláriakérdés vizsgálatához.
Anopheles maculipennis tanulmányok – Állatt. Közlem.
35: 176–186.

Makara Gy. &
Székely S. (1940): Az Anopheles maculipennis és messeae
áttelelési módjára vonatkozó
vizsgálatok. – Állatt. Közlem. 37: 169–185.

Makara Gy. &
Mihályi F. (1943): Rovarok
és betegségek. – Budapest, pp. 1–394.

Mann, H. (1941): Untersuchungen in
Baumhöhlengewässern der Umgebung vonTihany. – Aus dem
Ungarischen Biologischen Forschungsinstitut, Tihany und der Reichsanstalt
für Fischerei, Berlin, 204–212.

Martini, E. (1920): Über Stechmücken, besonders deren
europäischen Arten und ihre Bekämpfung. – Arch. Schiffs-u.
Tropenhyg. 24: 1–267.

Martini, E. (1931): Culicidae. – In Lindner (ed.): Die
Fliegen der palaearktischen Region. Stuttgart, pp. 398.

Mihályi F. (1939): A szúnyog elleni
védekezés entomológiai
előkészítése Hévízen. –
Állatt. Közlem. 36: 107–117.

Mihályi F. (1941): A Balaton-partvidék Culicidái.
– Magyar Biol. Kut. Munk. 13: 168–174.

Mihályi F. (1953): Bátorliget
kétszárnyú faunája, Diptera – In
Székessy, V. (ed.): Bátorliget élővilága, p.
318–324.

Mihályi F. (1954): Előzetes vizsgálatok a dunai
szúnyogkérdés megoldásához –
Állatt. Közlem. 44: 81–86.

Mihályi F. (1955a): Igazi szúnyogok. Culicidae –
Magyarország Állatvilága. Fauna Hung. 14 (5): 1–40.

Mihályi, F. (1955b): Aedes hungaricus n. sp. (Culicidae,
Diptera). – Ann. Hist.-nat. Mus. Nat. Hung. 6: 343–345.

Mihályi, F. (1959a): Die Tiergeographische Verteilung der
Stechmückenfauna Ungarns. – Acta Zool. Hung. 4: 393–403.

Mihályi, F. (1959b): Revision der aus dem Karpatenbecken
stammenden Stechmücken der ungarischer Dipteren-Sammlungen. – Fol.
Ent. Hung. 12: 139–162.

Mihályi, F. (1961): Description of the Larva of Aedes (Ochlerotatus)
hungaricus Mihályi (Diptera: Culicidae). – Acta. Zool. Hung. 7:
231–233.

Mihályi, F. (1983): Culicidae, Trypetidae, Muscidae, Eginiidae,
Hippoboscidae, Hypodermatidae, and Tachinidae (Diptera) in the
Hortobágy. – In Mahunka, S. (ed.): The Fauna of the
Hortobágy National Park, 279– 292.

Mihályi F. (1984): Igazi szúnyogok – Culicidae.
– In Móczár (ed.): Állathatározó, 2.
kötet, 179–182.

Mihályi
F. & Soós Á. (1952): A
csípőszúnyogok és a malária elleni
küzdelem rovartani előkészítése a Balaton partján.
– MTA Biol. és Agr. tud. Oszt. Közlem. 3: 555–575.

Mihályi,
F., Soós, Á. & Sztankay, M.
(1952a): Ökologie und Ethologie der Culiciden im Ufergebiet des Balaton
Sees. – Ann. Biol. Univ. Hung. 1: 79–105.

Mihályi,
F., Soós, Á., Sztankay-Gulyás, M. & Zoltai, N. (1952b): Préparatifs entomologiques pour la
lutte contre les moustiques piquers et le paludisme sur les bords du lac
Balaton, I. partie. – Acta Biol. Hung. 3: 333–364.

Mihályi
F., Soós Á., Sztankay-Gulyás M. & Zoltai N. (1953a): A Balaton-menti községek
szúnyoghelyzete és a gyakorlati védekezés
módjai. – A Magy. Tud. Akad. Biol. Oszt. Közlem. 2:
35–94.

Mihályi, F., Soós,
Á., Sztankay, Sz. & Zoltai, N. (1953b): Préparatifs
entomologiques pour la lutte contre les Moustiques piqueurs et le paludisme sur
les bords du lac Balaton. II. partie. Les Moustiques piqueurs dans les
localités et les procédés défensifs pratiques.
– Acta Biol. Hung. 4: 1–68.

Mihályi, F., Soós,
Á., Sztankay-Gulyás, M. & Zoltai, N. (1954): L’envahissement
des moustiques dans les zones d’inondation du Danube. – Acta Zool.
Hung. 1: 105–128.

Mihályi, F., Soós,
Á., Sztankay-Gulyás, M. & Zoltai, N.
(1955): Recherches informatives sur l’envehissement des moustiques des
regions hautes regions de la Hongrie. Modes de la protection. – Ann. Hist.-nat.
Mus. Nat. Hung. Ser. nova 6: 347–366.

Mihályi, F., Soós,
Á., Sztankay-Gulyás, M. & Zoltai, N.
(1956): Recherches informatives sur l’envehissement des moustiques des
regions plates de la Hongrie. – Acta Zool. Hung. 2: 245–262.

Mihályi, F. & Zoltai, N.
(1956): Contributions to the Occurence of Culex pipiens molestus in Hungary.
– Acta Zool. Hung. 2: 263–268.

Mihályi
F. & Gulyás M. (1963):
Magyarország csípő szúnyogjai.
Leírásuk, életmódjuk és az ellenük
való védekezés. – Akadémiai Kiadó, Bp.
1–229.

Minář, J. (1990): Fammily Culicidae. – In Soós,
Á. – Papp, L. (eds.): Catalogue of Palaearctic Diptera 2:
74–113.

Mocsáry S.
(1875): Adatok Biharmegye faunájához. Jelentés az 1874-ik
év nyarán e megye területén tett állattani
kutatás és gyűjtés eredményeiről. –
Math. term.-tud. Közlem. 10 (1872) 11: 163–200.

Mocsáry S.
(1876): Bihar és Hajdu megyék hártya-, két,-
reczés-, egyenes és félröpűi. – Math.
term.-tud. Közlem. 14: 37–79.

Mohrig, W. (1969): Die Culiciden Deutschlands. –
Parasitolog. Schr. Reihe 18: 1–260.

Országh,
I., Halgoš, J., Jalili, N. & Labuda, M. (2001): Mosquitoes (Diptera, Culicidae) of Slovakia II. – The
European Mosquito Bulletin 11: 1–26.

Papp L. (2000): A legyek ritkaságáról.
– Székfoglalók a Magyar Tudományos
Akadémián, MTA, 31 p.

Pillich F. (1911): Adatok Simontornya Diptera
faunájához. – Rovartani Lapok 18: 183–187.

Pillich, F. (1914): Aus der Arthropodenwelt Simontornya’s.
Ein monographischer Beitrag. – Simontornya, pp. 172.

Sáringer
Gy., Szalay-Marzsó L. & Tóth S. (1998a): Experiences with the use of BTI in Hungary et Lake Balaton.
– Israel Journal of Entom. 32: 79–87.

Sáringer
Gy., Tóth S., Harkai L., Milinkó I. & Szalay-Marzsó L. (1998b): Csípőszúnyog
kutatás a Balaton térségében. – In:
Salánki J. & Padisák J. (szerk.): A Balaton kutatásának
1997-es eredményei – MTA-VEAB és MeH Balaton
Titkársága, Veszprém, 205–208.

Sáringer Gy. (1979): A Balatoni szúnyogirtás három éves
tapasztalatai. – VEAB Értesítő I.: 264–272.

Sáringer Gy. (1999): A biológiai csípőszúnyog irtást
megalapozó kutatások a Balaton térségében. – In: Salánki J. & Padisák J.
(szerk.): A Balaton kutatásának 1998-as eredményei –
MTA-VEAB és MeH Balaton Titkársága, Veszprém,
178–183.

Sáringer
Gy. (2001):
Csípőszúnyog kutatás a Balaton
térségében 2001-ben. – In: Somlyódi L. &
Banczerowski J.-né (szerk.): A Balaton kutatásának 2001.
évi eredményei,  MTA-Meh, Budapest 195–207.

Sáringer
Gy. & Tóth S. (2001): A
balatoni csípő szúnyogfauna bionómiája
és az ellenük való védekezés 2000-ben –
In: Mahunka S. & Banczerowski J.-né (szerk.): A Balaton
kutatásának 2000. évi eredményei, MTA-Meh, Budapest 197–209.

Sáringer
Gy. & Tóth S. (2002):
Csípőszúnyog kutatás a Balaton
térségében 2001-ben – In: Mahunka S. &
Banczerowski J.-né (szerk.): A Balaton kutatásának 2001.
évi eredményei, MTA-Meh, Budapest 195–207.

Sáringer
Gy. & Tóth S. (2003):
Csípőszúnyog kutatás a Balaton
térségében 2002-ben – In: Mahunka S. &
Banczerowski J.-né (szerk.): A Balaton kutatásának 2002.
évi eredményei, MTA-Meh, Budapest 173–183.

Snow, K.
(1990): Mosquitoes. – Naturalists’
Handbook 14: 1–66.

Snow, K. &
Ramsdale, C. (1999): Distribution chart
for European mosquitoes. – The European Mosquito Bulletin 3: 14–31.

Stackelberg,
A. A. (1937): Cemeйctbo Culicidae. Fauna SSSR, Diptera. – Moskva–Leningrad 3(4):
1–257.

Szabó
J. B. (1964): A Duna-kanyar
csípőszúnyog tenyészőhelyeinek vizsgálata.
– Rovart. Közlem. 17: 57–66.

Szilády
Z. (1941): Diptera kutatás a
Balaton környékén. – Magyar Biol. Kut. Munk. 13:
259–267.

Sztankay-Gulyás,
M. (1960): Neue und seltene
Mückenlarven aus Ungarn. – Acta Zool. Hung. 6: 191–197.

Sztankay-Gulyás,
M. & Zoltai, N. (1959a):
Szúnyogtenyészés és az ellenük való
védekezés rizsföldeken. – Egészségtud.
3: 333–338.

Sztankay-Gulyás,
M. & Zoltai, N. (1959b): Die
Brütung der Mückenlarven und ihre Bekämpfung auf Reisfeldern.
– Acta Zool. Hung. 4: 422–428.

Thalhammer J. (1900): Ordo. Diptera. – In: Paszlavszky J.
(szerk.): – Fauna Regni Hungariae. A Magyar Birodalom
Állatvilága – Budapest, 5–76.

Tóth
S. (1972):
Az oszlári Holt-Tisza élővilágáról.
– A Herman Ottó Múz. Évk. 11: 631–670.

Tóth S. (1975): Adatok a Tardi-patak völgye
Diptera faunájához. – A Herman Ottó Múz.
Évk. 13–14:

587–615.

Tóth,
S. (1977):
Quantative and qualative investigations into the Culicidae-fauna of the
Tisza-basin. – Tiscia 7: 93–99.

Tóth S. (1978): Dipterológiai vizsgálatok a
Szigligeti Arborétumban. – A Veszprém Megyei Múz.
Közlem. 13: 105–109.

Tóth S. (1981): Adatok a Barcsi borókás
csípőszúnyog faunájához (Diptera, Culicidae).
– Dunántúli Dolg. Term. tud. Sor. 2: 133–142.

Tóth S. (1985): Adatok a zirci arborétum
kétszárnyú (Diptera) faunájához, I.
Fonalascsápúak (Nematocera). – A Bakony term. tud. kut. eredményei 16:
63–72.

Tóth S.
(1987): Az UTM hálótérképezés
eredményei és feladatai a Bakony hegységben. –

Fol. Mus. Hist.-nat. Bakonyiensis 6: 43–56.

Tóth,
S. (1990):
Culicidae, Bombyliidae, Therevidae, Syrphidae and Tachinidae (Diptera) in
Bátorliget. – In
Mahunka, S. (ed.): The Bátorliget Nature Reserves. – after forty years 1990, 547–570.

Tóth S. (1991): Adatok a mocsári szúnyog,
Mansonia (Coquillettidia) richiardii (Ficalbi, 1889)
életmódjához és magyarországi
elterjedéséhez (Diptera: Culicidae). – Fol. Mus. Hist.-nat.
Bakonyiensis 10: 137–178.

Tóth
S. (1992a):
Adatok a Béda-Karapancsa Tájvédelmi Körzet
kétszárnyú faunájának ismeretéhez, I.
Fonalascsápúak (Diptera: Nematocera). –
Dunántúli dolg. term. tud. Sor. 6: 179–188.

Tóth
S. (1992b):
Vegyes kétszárnyú (Diptera) adatok a
Boronka-melléki Tájvédelmi Körzet
faunájához. –Dunántúli Dolg. Term. tud. Sor.
7: 273–287.

Tóth S. (1995a): Adatok a Dráva mente
kétszárnyú (Diptera) faunájához. –
Dunántúli Dolg. Term. tud. Sor. 8: 161–172.

Tóth S. (1995b): Adatok az Őrség kétszárnyú
(Diptera) faunájához. – Savaria 22/2: 155–196.

Tóth S. (1996): Csípőszúnyog
biomonitorozás a Kis-Balaton Vízminőségjavító
Rendszer II. ütemének területén (Diptera: Culicidae).
– 2. Kis-Balaton Ankét 346–357.

Tóth,
S. (1999). Culicidae, Therevidae and
Tachinidae (Diptera) in the Aggtelek National Park. – In Mahunka (ed.):
The fauna of the Aggtelek National Park, Vol 2: 517–524.

Tóth S. (2000): Adatok a Villányi-hegység
csípőszúnyog, bögöly, pöszörlégy,
fejeslégy és fürkészlégy
faunájához (Diptera: Culicidae, Tabanidae, Bombyliidae,
Conopidae, Tachinidae). – Dunántúli Dolg. Term. tud. Sor.
10: 351–354.

Tóth S. (2001a): Somogy megye
csípőszúnyogjainak katalógusa (Diptera: Culicidae). –Natura Somogyiensis
1: 383–388.

Tóth, S. (2001b): Culicidae. – In Papp, L. (ed.):
Checklist of the Diptera of Hungary. Hung. Nat. Hist. Mus. 42– 45.

Tóth,
S. (2002): Culicidae, Tabanidae,
Xymomyidae, Stratiomyidae, Bombyliidae, Syrphidae, Conopidae and Tachinidae
(Diptera) in the Fertő-Hanság National Park. – In Mahunka, S.
(ed.): The fauna of the Fertő-Hanság National Park 697–722.

Tóth S. (2003a): Sopron környékének
csípőszúnyog-faunája (Diptera: Culicidae). – Fol. hist.-nat. mus. matr. 27 (2003): 317–326.

Tóth S. (2003b): A Velencei-tó környékének
csípőszúnyog-faunája (Diptera: Culicidae). – Fol. hist.-nat. mus. matr. 27 (2003):
327–332.

Tóth S. (2004): Magyarország
csípőszúnyog-faunája (Diptera: Culicidae). –
Natura Somogyiensis 6., Kaposvár, 1-327.

Tóth S. (2005): A Bakonyvidék
csípőszúnyog-faunája (Diptera: Culicidae). –
(előkészületben)

Tóth,
S. & Sáringer, Gy. (1997):
Mosquitos of the Lake Balaton and their Control. – Acta Phytopath. et.
Ent. Hung. 32 (3–4): 377–391.

Tóth S.
& Sáringer Gy. (2002): A
Balaton és környékének
csípőszúnyog-faunája és az ellenük
való védekezés. – Állattani Közlem. 87:
131–148.

Török,
J. (1870): Debrecen rovarfaunájának
ismertetése, Kétröpűek (Diptera). – A Magyar orvosok és
természetvizsgálók 14. nagygyűlésének
munkálatai. C. Állat- és növénytani
értekezések, 282–284.

Wesenberg-Lund,
C. (1921): Contributions to the biology
of the Danish Culicidae. – K. danske Vidensk. Selsk. Skr. Nat. Math. afd.
(8) 7: 1–210.

Zilahi-Sebess,
G. (1961): Die Insekten des Tiszatales.
– Acta Biol. 7: 156–173.

Zoltai N. (1957): A dunai árteres területek
szúnyog problémája és annak megoldási
lehetőségei. – Egészségtud. 1: 21–30.

Zoltai N.
& Szabó J. B. (1968): A Duna
Szob-Dunaföldvár közötti szakaszának 10
éves culicidológiai tapasztalatai. –
Egészségtud. 12: 68–74.

6. Mellékletek

I. Melléklet

Csípőszúnyog
lárvatenyésző-helyek jegyzéke
településenként

(Balaton-medence, 1997–2003)

1. Alsóörs

1.
Horgásztanya

2.
Riviera-kemping

3.
Szerdahelyi-csónakkikötő

4.
Szerdahelyi-öböl

5.
Telek-fő-alja

2. Alsópáhok

1.
Fás-berek

2.
Kis-berki-rét

3.
Páhoki-patak

3.
Aszófő

1.
Aszófői-séd

2.
Bázsa

3.
Bázsai-öböl

4.
Bázsai-csónakkikötő

5.
Kövesdi-forrás

6.
Kövesdi-forráscsermely

7.
Kövesdi-templomrom

8.
Köves-földek

9.
Séd-mente

4.
Ábrahámhegy

1.
Ábrahámi-ér

2.
Ábrahámi-nádas

3.
Balaton

4.
Horgászó-napozó
stég

5.
Park-utcai-mocsár

6.
Torokolati-üledékfelfogó

7.
Torok-nádas

5.
Badacsonyörs

1.
Badacsonyörsi-öböl

2.
Örsi-nádas

6.
Badacsonytomaj

1.
Badacsony-hajóállomás

2.
Badacsony-kemping

3.
Badacsony-nádas

4.
Kerek-sziget

5.
Kísérleti-ülepítő

6.
Nádas-tó

7.
Sziget

8.
Szigeti-tömpöly

9.
Tomaji-égeres

10.     Tomaji-öböl

11.     Tomaji-strand

12.     Vasútállomási-tömpöly

13.     VÁTI-telep

7.
Badacsonytördemic

1.
Badacsonylábdihegy

2.
Eldorádó-kemping

3.
Lábdi-alja

4.
Nádas

5.
Tördemici-nádas

8.
Balatonakali

1.
Akali-csónakkikötő

2.
Akali-nádas

3.
Akali-csermely

4.
Balaton

5.
Bere-árok

6.
Hidromet.
állomás

7.
Turzás-árok

9.
Balatonalmádi

1.
Budatava

2.
Budatavai-égeres

3.
Budatavai-iszapcsapda

4.
Gázcseretelep

5.
Határárok

6.
Káptalanfüred

7.
Káptalanfüredi-Balaton

8.
Kócsag-utca-mente

9.
Köcsi-tó

10.     Lozsántamenti-nádas

11.     Nádas-utcai-vizesárok

12.     Öreg-park

13.     Szúnyog-u.-horgásztanya

14.     Tobruki-nádas

15.     Tor-aljai-nádas

16.     Vasútmenti-árok

17.     Vörösberényi-séd

10. Balatonberény

1.
Berényi-berek

2.
Berényi-mocsár

3.
Berényi-nádas

4.
Berényi-vizesárok

5.
Csicsergő-sziget

6.
Kemping-utcai-árok

7.
Kócsag-berek

8.
Kócsag-kemping

9.
Nyugati-berek

10.     Nyugati-bereki-mocsár

11.     Polgár-rét

12.     Polgár-réti-mocsár

13.     Révházi-dűlő

14.     Szennyvíztelepi-mocsár

15.     Tornácos-étterem

16.     Újlaki-szennyvíztelep

11. Balatonboglár

1.
Berek-csatorna

2.
Boglár-csatorna

3.
Gál-rétek

4.
Horgász-sziget

5.
Jamai-patak

6.
Kikötő

7.
Nagy-berek

8.
Szabadság-üdülőtelep

9.
Szükség-csatorna

10.     Vasútmenti-tömpöly

11.     Zinger-dűlő

12.
Balatonederics

1.
Alsó-bozót

2.
Bodonszegalja

3.
Edericsi-patak

4.
Felső-bozót

5.
Lesence-nádasmező

6.
Lesence-patak

7.
Nádasmező-NY-i-kifolyó

8.
Nádasmező-keleti-kifolyó

9.
Nádasmező-déli-csatorna

10.     Nádasmező-nyugati-csat.

11.     Őrház-horgásztanya

12.     Szigeti-öböl

12a.
Balatonendréd

1.
Bocsida

2.
Bocsidai-dűlő

3.
Bocsidai-tömpöly

4.
Endrédi-halastó

13.  Balatonfenyves

1.
Berek-szél

2.
Fenyvesalsó-berek

3.
Jancsi-árok

4.
Józseftelepi-mocsár

5.
Községi-legelő

6.
Latincatelepi-berek

7.
Nyugati-főcsatorna

8.
Rigó-csatorna

9.
Rigó-csatorna-torok

14.  Balatonföldvár

1.
Földvári-berek

2.
Földvári-halastó

3.
Földvári-vizesárkok

4.
Galamb-sziget

5.
Halastó-lefolyó

6.
Halastó-utcai-csatorna

7.
Hosszú-réti-csatorna

8.
Köröshegyi-séd

9.
Magas-part

10.     Magasparti-nádas

11.     Malom-réti-berek

12.     Vasúti-árok

15.
Balatonfüred

1.
Aszófői-sarok

2.
Balatonarács

3.
Balázs-hegyi-dűlő

4.
Baricska-dűlő

5.
Berek-rét

6.
Berzsenyi-kúti-tömpöly

7.
Derítő-öböl

8.
Forrás-sport-park

9.
Füredi-mocsárforrás

10.     Füredi-öböl

11.     Füredi-szennyvíztelep

12.     Füred-kemping

13.     Horgászkikötő

14.     Kéki-patak

15.     Kereked

16.     Koloska-forrás

17.     Koloska-patak

18.     Koloska-völgy

19.     Külső-berek

20.     Lapos-telek

21.     Polányi-kút

22.     Szekér-Ernő-kút

23.     Szekér-kúti-mocsár

24.     Szőlősi-séd

25.     Városi-strand

26.     Vörös-földek

16.
Balatonfűzfő

1.
Füzes-mocsár

2.
Fűzfőfürdő

3.
Fűzfői-öböl

4.
Fűzfői-séd

5.
Fűzliget-tömpöly

6.
Fűz-patak-öböl

7.
Nádas-mocsár

8.
NIKE-fűzliget

9.
NIKE-vitorláskikötő

10.     Sirály-horgásztelep

11.     Sirály-horgásztelepi-ér

12.     Tobruk

13.     Vitorlaház-utcai-ér

14.     Vitorlaház-utcai-tömpöly

17. Balatongyörök

1.
Becehegy-vm.

2.
Becehegyi-nádas

3.
Böngyér

4.
Castrum-kemping

5.
Gyékényes-nádas

6.
Györöki-nádas

7.
Györöki-zagytér

8.
Kempingalatti-nádas

9.
Kempingfölötti-nádas

10.     Mihályházai-nádas

11.     Petőfi-u. alatti nádas

12.     Szépkilátó-nádas

13.     Zagytér-csatorna

18.
Balatonkenese

1.
Állomásmögötti-mocsár

2.
ARBAU-HE-csónakkikötő

3.
Bacsó-utcai-mocsár

4.
Bacsó-utcai-tömpöly

5.
Balatonakarattya

6.
Bercsényi-strand

7.
Cserkész-kút

8.
Fancséraljai-horgásztanya

9.
Fancséraljai-mocsár

10.     Fehér-part

11.     Fehér-parti-berek

12.     Kenesei-nádas

13.     Lidó-strand

14.     MÁV-gyermeküdülő

15.     Partalja

16.     Peremartoni-HE-csónakk.

17.     Szabadságtelepi-berek

19. Balatonkeresztúr

1.
Kender-áztató

2.
Keresztúri-part

3.
Nyugati-övcsatorna

4.
Polgártelepi-mocsár

5.
Szeles-tó

6.
Zsidó-rét

20.
Balatonlelle

1.
Álgya-berek

2.
Belső-medence

3.
Berek

4.
Berek-csatorna

5.
Dózsatelep

6.
Felsőlelle

7.
Felsőlellei-árok

8.
Felsőlellei-berek

9.
Fonyó-árok

10.     Fonyó-rét

11.     Fonyó-réti-tó

12.     Fortuna-mocsár

13.     Gamási-rét

14.     Halastó-csatorna

15.     Halastó-kifolyó

16.     Halgazdasági-horgászvíz

17.     Határ-árok

18.     Irmapuszta

19.     Irmapusztai-árok

20.     Kertalja

21.     Kisperjés

22.     Lellei-halastó

23.     Lellei-nádas

24.     Nagy-bozót

25.     Rigó-köz-csatorna

26.     Tabán

27.     Tetves-patak

28.     Úszó

29.     Úszói-berek

30.     Úszói-rétek

21.
Balatonmáriafürdő

1.
Békalencsés-berek

2.
Határ-árok

3.
Kapás-utcai-öböl

4.
Kőhídi-árok

5.
Máriafürdőalsó-berek

6.
Máriafürdőalsó-öböl

7.
Nősziromos-berek

8.
Szabadfürdői-berek

9.
Szabadfürdői-nádas

10.     Szőlőtelepi-árok

11.     Szőlőtelepi-berek

12.     Zsombéksásos-berek

22.
Balatonőszöd

1.
Alsó-berek

2.
Büdös-gáti-víz

3.
Csárdai-berek

4.
Csárdai-dűlő

5.
Határ-kúti-berek

6.
Kis-metszés

7.
Metszés-csatorna

8.
Nádas-dűlő

9.
Őszödi-erdősáv

23.
Balatonrendes

1.
Rendesi-nádas

2.
Rendesi-öböl

24.
Balatonszabadi

1.
Alsó-páskom

2.
Csomópont-mocsár

25. Balatonszárszó

1.
Halastói-mocsár

2.
Kenderföld

3.
Kertekalja

4.
Kertek-köze

5.
Likas-part

6.
Magas-part

7.
Magaspart-mente

8.
Szákoló-horgásztó

9.
Vasútmente

10.     Völgy-föld

26. Balatonszemes

1.
Bozót

2.
Bozót-csatorna

3.
Egyenes-dűlő

4.
Felső-völgy

5.
Fenyves-park

6.
Parti-nádas

7.
Szedres

8.
Szemesi-berek

9.
Szemesi-berek-csatorna

10.     Szemesi-nádas

11.     Szemesi-zsombékos

12.     Széles-dűlő

13.     Tetves-patak

14.     Tetves-patak-mente

27.
Balatonszentgyörgy

1.
Belső-dörc

2.
Faluszéli-nádas

3.
Kígyós-árok

4.
Kocsmaházi-árok

5.
Kocsmaházi-dűlő

6.
Kútvölgyi-mocsár

7.
Külső-dörc

8.
Nagy-réti-mocsár

9.
Nagy-réti-tömpöly

10.     Reházi-dűlő

11.     Régivasút-mente

12.     Torzsa-rét

13.     Vasútközi-nádas

14.     Zala-torok

15.     Zala-torok-nádas

28.
Balatonszepezd

1.
Halász u.
vége

2.
Nagy-réti-dűlői-kákás

3.
Szepezdfürdő

4.
Víriusztelep

29.
Balatonudvari

1.
Fövenyes

2.
Fövenyesi-nádas

3.
Fövenyesi-strand

4.
Halkeltető-telep

5.
Halkeltető-tömpöly

6.
Halkeltető-kifolyó

7.
Öreg-rétek

30.
Balatonvilágos

1.
Aligai-berek

2.
Balatonaliga

3.
Club-Aliga

4.
Mészöly-Géza-forrás

5.
Partalja

6.
Világosi-nádas

31. Cseszegtomaj

1.
Gyöngyös-patak

2.
Ó-berek

32.  Csopak

1.
Apadás

2.
Apadási-tömpöly

3.
Csopaki-séd

4.
Forrás-utcai-tömpöly

5.
Fürdő-utcai-park

6.
Horog-völgy

7.
Horog-völgyi-ülepítő

8.
Kereked

9.
Kerekedi-öböl

10.     Nosztori-völgy

11.     Sirály-utcai-tömpöly

33. Fonyód

1.
Alsóbélatelepi-berek

2.
Alsóbélatelepi-mocsár

3.
Andortelepi-csatorna

4.
Andortelepi-halastó

5.
Andortelepi-nádas

6.
Bezsenyi-mező

7.
Bélatelepi-nyáras

8.
Bézsenyi-bozót

9.
Bocskaitelepi-mocsár

10.     Bozót

11.     Bozót-mocsár

12.     Buga-szegi-berek

13.     Felső-mocsár

14.     Fonyódi-halastó

15.     Fonyódligei-nádas

16.     Hajdú-berek

17.     Halastó-mocsár

18.     Halastó-tömpöly

19.     Halásztelep

20.     Keleti-bozót-csatorna

21.     Kertvárosi-mocsár

22.     Pogány-völgyi-víz

23.     Szúnyog-sziget

24.     Virányi

25.     Zardavári-csatorna

26.     Zichy-csatorna

34. Hegymagas

1.
Gróf-rét

35. Gyenesdiás

1.
Alsógyenesi-zsombékos

2.
Alsógyenesi-tömpöly

3.
Alsógyenesi-zagytér

4.
Alsógyenes-v.m.

5.
Diás-strand

6.
Fürdő-utcai-nádas

7.
Gyenesdiás
v.m.

8.
Kapernaum-utcai-nádas

9.
Horgász-csónakkikötő

10.     Malomalatti-nádas

11.     Napfény-utcai-vízmű (1)

12.     Napfény-utcai-vízmű (2)

13.     Szent-János-forrás

14.     Vízmű-forrásér

15.     Vízmű-forrástocsogó

16.     Zagytér-csatorna

17.     Zagytérmelletti-csatorna

36. Hévíz

1.
Hévízi-tó

2.
Hévízi-lefolyó

3.
Kis-szigeti-berek

4.
Ó-berek

5.
Ó-bereki-csatorna

37. Keszthely

1.
Apát-utcai-mocsár

2.
Büdös-árok

3.
Büdös-árok-tömpöly

4.
Csík-Ferenc-sétány

5.
Csóka-kő-patak

6.
Csóka-kő-patak-torkolat

7.
Déli-szabadstrand
(1)

8.
Déli-szabadstrand
(2)

9.
Déli-szabadstrandi-füzes

10.     Diás-sziget

11.     Egyesített-övcsatorna (1)

12.     Egyesített-övcsatorna (2)

13.     Faludi-mező

14.     Fehér-rét

15.
Fenékpusztai-Balaton
(1)

16.     Fenékpusztai-Balaton (2)

17.     Gyékényes-mocsár

18.     Gyöngyös-patak

19.     Hamvas-rét

20.     Hévíz-páhoki-csatorna

21.     Helikon-park

22.     Hotel-Via

23.     Ingói-berek

24.     Kereszteződés-mocsár

25.     Keszthelyi-berek

26.     Kis-Balaton

27.     Kis-szigeti-berek

28.     Libás

29.     Libás-mocsár

30.     Libás-strand

31.     Madárgyűrűző-tábor

32.     Nádas-gyékényes

33.     Olajipari-horgásztanya

34.     Öreg-rét

35.     Öv-árok

36.     Öv-árok-tömpöly

37.     Sömögyei-dűlő

38.     Szent-Imre-árok

39.     Szent-László-árok

40.     Szent-László-csatorna

41.     Szennyvízderítő

42.     Sziget

43.     Sziget-csatorna

44.     Toldi-utcai-ér

45.     Toldi-utcai-mocsár

46.     Tőzegtelep

47.     Úsztatómajor

48.     Vitorláskikötő

49.     Vízátemelő-medence

50.     Zala

51.     Zala-torkolati-nádas

52.     Zalatour-kemping (1)

53.     Zalatour-kemping (2)

38.
Köröshegy

1.
Ágos-sziget

2.
Köröshegyi-séd

3.
Somos-berek

39.
Kővágóörs

1.
Hajórakodó-öböl

2.
Hajórakodó-pocsolya

3.
Pálkövei-árok

4.
Pálkövei-kőbánya

5.
Pálkövei-nádas

40.
Ordacsehi

1.
Buga-szeg

2.
Buga-szegi-berek

3.
Buga-szegi-halastó

4.
Csehi-Nagy-berek

5.
Jamai-berek

6.
Keleti-főcsatorna

7.
Nyugati-főcsatorna

8.
Ordai-berek

9.
Ordai-csatorna

10.     Zardavári-berek

41.
Örvényes

1.
Horgászkikötő

2.
Örvényesi-séd

3.
Örvényesi-séd
környéke

4.
Örvényesi-strand

5.
Sás-rét

42.
Paloznak

1.
Forrás-rét

2.
Lovasi-tározó

3.
Nyárfa-kemping

4.
Paloznaki-öböl

5.
Sáfránykert

6.
Szőlőkalja

7.
Tóbeli-rétek

8.
Tó-utcai-tömpöly

9.
Vasútmenti-árok

10.     Vörös-parti-ér

11.     Vörös-parti-mocsár

43.
Révfülöp

1.
Császtai-nádas

2.
Császtai
strand

3.
Császtai
tömpöly

4.
Fülöpi-csatorna

5.
Fülöpi-ér

6.
Fülöpi-tömpöly

7.
Napfény-kemping

8.
Szennyvíztelep

9.
Sziget-utcai-vizesárok

44.
Siófok

1.
Aranypart

2.
Aranyparti-berek

3.
Aranypart-kemping

4.
Békás-árok

5.
Békás-tó

6.
Békás-tói-vízfolyás

7.
Békás-vízfolyás

8.
Beszédes-sétány

9.
Bozóti-vízfolyás

10.     Cinege-árok

11.     Cinege-torok

12.     Csárda-réti-patak

13.     Diós

14.     Diósi-berek

15.     Ezüstpart

16.     Édenkerti-tó

17.     Felső-Gamásza

18.     Főutcai-árok

19.     Gamásza

20.     Kormorán-nádas

21.     Kubik-tó

22.     Madarasi-dűlő

23.     Pálfy-patak

24.     Parti-kisnádas

25.     Sió

26.     Sió-csatorna

27.     Sió-öböl

28.     Sós-tó

29.     Sóstói-Balaton

30.     Sóstói-berek

31.     Sóstói-vizesárkok

32.     Sóstó-mente

33.     Sóstó-mocsár

34.     Szabadi-berek

35.     Széplakfelső

36.     Széplaki-nádas

37.     Széplaki-tömpölyök

38.     Szigeti-dűlő

39.     Töreki-halastó

40.     Töreki-horgásztó

41.     Töreki-láp

42.     Vasút-mente

45.
Szántód

1.
Berek-csatorna

2.
Brettyó

3.
Brettyó-égeres

4.
Föveny

5.
Fürdőtelep

6.
Fürdőtelepi-berek

7.
Komlós-völgy

8.
Komlós-völgyi-csermely

9.
Rév-nádas

10.     Rév-öböl-nádas

11.     Rév-utcai-berek

12.     Szántódi-berek

13.     Szántódi-rév

14.     Szántódi-tömpöly

15.     Szántódi-vizesárkok

16.     Szántódpuszta

17.     Szigony-utcai-berek

18.     Vasútközi-nádas

46.
Szigliget

1.
Ávorsai-csatorna

2.
Ávorsai-rét

3.
Ávorsai-tömpöly

4.
Eger-víz

5.
Hajóállomás

6.
Kalap-mező

7.
Kemencés-part

8.
Kemencés-parti-tömpöly

9.
Kemencés-parti-vizesárok

10.     Kétöles-patak

11.     Kétöles-torok

12.     Lábdi-rétek

13.     Lúd-gége

14.     Nádgazdaság

15.     Nádgazdasági-tömpöly

16.     Pap-földek

17.     Pap-földeki-tömpöly

18.     Sarok-rét

19.     Szigeti-öböl

20.     Tapolca-patak

21.     Tapolca-patak-mente

22.     Tapolca-torok

47. Tihany

1.
Akadó

2.
Aszófői-sarok

3.
Bázsai-öböl

4.
Belső-tó

5.
Csóka-part

6.
Diósi-nádas

7.
Diósi-rétek

8.
Füredi-öböl

9.
Gödrös

10.     Kenderföldek

11.     Külső-tó

12.     MOHOSZ Horgásztanya

13.     Révkörnyék

14.     Sajkod

15.     Somosi-öböl

16.     Szarkádi-part

17.     Tavi-séd

18.     Tihanyi-HE-csónakkikötő

19.     Úsztató

48. Vonyarcvashegy

1.
Horgász-csónakkikötő

2.
Iskola utcai
füzes

3.
Kinizsi-utcai-csermely

4.
Kinizsi-utcai-ér

5.
Szent
Mihály-domb

6.
Szt.M.-dombi-kemping

7.
Szt.-M.-dombi-mocsár

8.
Vasútállomási-füzes

9.
Töltés-nádas

10.
Útmenti-mocsár

11.     Zagytéri-csatorna (1)

12.     Zagytéri-csatorna (2)

49. Vörs

1.
Bocsmány

2.
Marót-völgyi-csatorna

3.
Máriaasszony-sziget

4.
Vörsi-berek

5.
Vörsi-halastó

50.
Zamárdi

1.
Endrédi-patak

2.
Endrédi-patak-torok

3.
Feljáró-dűlő

4.
Feljáró-égeres

5.
József A.
utca

6.
Kertekaljai-árok

7.
Kis-strand

8.
Kút-völgy

9.
Sétány-mente

10.     Széplakalsó-berek

11.     Szivattyúház

12.     Tóközi-alsóberek

13.     Tóközi-berek

14.     Tóközi-csatorna

15.     Üdülőfalu-tó

16.     Vadkacsai-dűlő

17.     Zamárdi-árkok

18.     Zamárdifelső-berek

19.     Zamárdi-kisberek

20.     Zamárdi-nádasberek

51. Zánka

1.
Balaton

2.
Nádas

3.
Strandelőtti-ér

4.
Vérkút

II. Melléklet

Áttekintő térkép

III. Melléklet

Lárvatenyésző-hely
nyilvántartó lapok (2005)

Keszthely–Balatonszepezd partszakasz